ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року                                                                                  Справа №  908/3402/16

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 415-а

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), 
суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.    
         
секретар судового засідання: Грачов А.С., 

за участю представників сторін:

від позивача: Сідельникова О.Л. адвокат, ордер серії АР №1008610 від 17.01.2020;
від відповідача: Комраков С.В. адвокат, довіреність №7 від 01.01.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16 (головуючий суддя Колодій Н.А., судді Смірнов О.Г., Мірошниченко М.В., повне рішення складено 14.11.2019)
за позовом Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА",  м. Запоріжжя
до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж",  м. Запоріжжя
про визнання  протиправним та скасування протоколу  №23/16 від 21.09.2016 засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією щодо застосування оперативно - господарської санкції

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
У грудні 2016 року ПП "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом про визнання протиправним та скасування Протоколу №23/16 від 21.09.2016 засідання комісії Василівського району електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" з розгляду  актів про порушення Правил користування електричною енергією щодо застосування оперативно - господарської санкції.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протокол №23/16 було складено на підставі акту про порушення №000982, який не відповідає вимогам законодавства, тому наявні підстави для визнання протоколу №23/16 протиправним.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.03.2017 (суддя Азізбекян Т.А.) в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2017 рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.  
Постановою Верховного суду від 17.05.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 06.03.2017 у справі №908/3402/16 скасовано, справу №908/3402/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області. У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що суди не звернули уваги на те, яке саме порушення ПКЕЕ було зафіксовано представниками постачальника та не надали належної оцінки відповідним доводам відповідача щодо суті порушення. Не з`ясували, чи є сам факт зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації діями споживача, які призвели до зміни приладів обліку (як зазначено в самому акті №000982) та не дослідили, чи підпадають зазначені дії під перелік порушень, визначених п. п. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, та не спростували відповідні доводи відповідача.
27 серпня 2019 від Позивача до Господарського суду Запорізької області надійшла заява про зміну предмету спору, в якій він просив визнати рішення комісії ВСП Василевського РЕМ з розгляду Актів про порушення Правил  користування  електричною енергією за актом про порушення  Правил користування електричною  енергією  №000982 від 01.08.2016, оформлене  протоколом  №23/16 від 21.09.2016, незаконним та скасувати оперативно-господарську санкцію на суму 31154 грн  90 коп. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16 (головуючий суддя Колодій Н.А., судді Смірнов О.Г., Мірошниченко М.В.)  позов задоволено.
Скасовано оперативно-господарську санкцію та визнано недійсним рішення комісії  Виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" ПАТ "Запоріжжяобленерго" по розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом №23/16 від 21.09.2016.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" на користь Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378 грн 00 коп. 
Рішення суду мотивовано тим, що Відповідачем не надано доказів втручання Позивача у прилад обліку шляхом вчинення дій, які призвели до зміни його показів, та не доведено факту скоєння порушення, передбаченого п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ, а отже і підстав для застосування п. 2.5 Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.
Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- висновки суду щодо дотримання Позивачем п. 3.34 ПКЕЕ при знятті електролічильника не відповідають фактичним обставинам справи та з матеріалів справи вбачається, що лічильник було знято 26.07.2016, а не 01.08.2016, як вказав суд, та без участі представника електропостачальника;
- суд невірно оцінив вказівки Верховного Суду та не дослідив ті обставини, на які вказав Верховний Суд у своїй постанові від 17.05.2018;
- самовільний демонтаж приладу обліку є діями споживача, які призвели до безумовної зміни показів приладу обліку, оскільки Позивач продовжував споживати електроенергію, а вона не враховувалася приладами обліку;
- сам факт самостійного зняття розрахункового лічильника електроенергії, що не заперечується Позивачем, є достатнім доказом порушення правил ПКЕЕ та для застосування оперативно - господарської санкції відповідно до ст. 235-237 ГК України;
- суд застосував п. 3.1. Методики, яка не відноситься до спірних відносин та застосовується виключно у разі виявлення порушень Правил користування електричною енергією для населення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 12.12.2019 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді   Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2020 після усуненні апелянтом недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 17.02.2020 о           14 год. 00 хв. 
Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 та 11.02.2020 були задоволені клопотання сторін та судове засідання у справі 17.02.2020 о 14 год. 00 хв. призначено в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення Господарським судом Запорізької області.
У судовому засіданні 17.02.2020 повноважний представник Відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Підтримав позицію, викладену ним у поданих поясненнях по справі від 12.02.2020, що надійшли до суду 14.02.2020. Зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що Позивач не повідомляв Відповідача про самовільне зняття лічильника, що спростовує твердження Позивача про дотримання ним п. 10.3.1. ПКЕЕ. Відповідачем виконані усі вимоги п. 6.41 ПКЕЕ та в акті про порушення зазначені усі вихідні дані. Твердження Позивача, що вимога п. 10.2.26. ПКЕЕ була виконана Позивачем, є безпідставними. Пунктом 2.1 Методики визначена можливість проведення експертизи виключно у разі незгоди споживача з фактом пошкодження пломб та приладів обліку, а не у разі їх відсутності, тому у спірних відносинах проведення експертизи Методикою не передбачено.
Повноважний представник Позивача у судовому засіданні 17.02.2020 проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Підтримав позицію, викладену у наданому до суду 23.01.2020 відзиві на апеляційну скаргу. Зазначив, що Відповідачем не доведено, що факт самостійного зняття розрахункового лічильника електроенергії безпосередньо спричинив зміну показів приладу обліку. Дії Позивача не підпадають під перелік порушень, визначених п. п. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики. В акті про порушення не зазначено про наявність будь-якого пошкодження лічильника або втручання в його роботу з боку позивача, не зафіксовано також вчинення споживачем будь-яких інших дій, направлених на зміну показів приладу обліку. Вказівка судом на п. 3.1. Методики не впливає на правильність вирішення спору по суті. Час знаходження лічильника на повірці не має бути включений до періоду нарахування недоврахованої електроенергії згідно п. 2.5 Методики. До спірних відносин підлягає застосуванню п. 6.20 Правил, яким обумовлено порядок визначення обсягу спожитої електроенергії у разі заміни/ повірки приладів обліку електричної енергії та часткове скасування оперативно - господарської санкції в даному випадку є неможливим.
Обставини справи, встановлені апеляційним судом.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.
Між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу "Васильківський район електричних мереж" як постачальником (надалі - Відповідач) та Приватним підприємством "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" як споживачем (надалі - Позивач) 01.02.2010 був  укладений договір №853 про постачання електричної енергії (надалі - Договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно з п. 2.1. договору під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язались керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), які були чинні на час виявлення порушення.
Так представниками постачальника 22.07.2016 на об`єкті споживача за адресою: с. Балки, вул. Степова, 3-а було проведено технічну перевірку засобів обліку, за результатами якої складено акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000В та встановлення індикаторів, відповідно до якого постачальником опломбовано лічильник позивача НІК 2303 АРК1, зав. №0028513, встановлені пломби на клемній кришці лічильника електроенергії №0028513, ввідному комутаційному пристрої (до обліку), трансформаторах струму, огородженні оптопорту та силового трансформатору.
Також постачальником 22.07.2016 складено акт-вимогу щодо проведення в термін до 22.08.2016 державної повірки (заміни) лічильника активної, реактивної електроенергії, у якого закінчився термін Держповірки.
Як стверджує позивач, з метою виконання акту-вимоги від 22.07.2016, його працівник Суханов О.В. 01.08.2016 розпломбував та зняв лічильник, про що за допомогою телефонного зв`язку повідомив відповідача.
В свою чергу, працівниками відповідача на об`єкті позивача 01.08.2016 складено акт №000982 про порушення позивачем п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ, яким зафіксовано факт зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації. Зазначений акт підписано представником позивача Сухановим О.В. без зауважень.
Також 01.08.2016 позивачу надано акт-вимогу про усунення виявленого порушення у строк до 10.08.2016, зокрема, позивача зобов`язано провести установку повіреного розрахункового обліку, який пройшов Держповірку та вхідний контроль.
За змістом протоколу №536 повірки лічильника активної (реактивної) енергії від 04.08.2016, складеним держповірником ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації", лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав. №0028513 визнаний придатним до експлуатації.
Відповідно до заяви позивача від 12.08.2016 останній надав відповідачу лічильник для його "встановлення та визначення відповідності нормативним документам, а також можливості його застосування в колах комерційного обліку електричної енергії".
Актом вхідного контролю від 19.08.2016 лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав. №0028513 опломбовано пломбою №С29324533 та визнано придатним для використання при обліку електричної енергії.
Згідно з актом про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000В та встановлення індикаторів від 26.08.2016, відповідачем опломбовано спірний лічильник позивача та відновлено облік споживання електричної енергії.
В подальшому на підставі акту про порушення №000982 від 01.08.2016 комісією відповідача прийнято рішення про донарахування об`єму та вартості недоврахованої електроенергії внаслідок порушення позивачем п. п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ з 23.07.2016 по 26.08.2016 (за 24 робочі дні, в тому числі за 6 днів, що передували дню виявлення порушення, та 18 днів від дня виявлення порушення по день усунення порушення, визначивши час роботи - 8 годин, 5 днів на тиждень) на підставі пункту 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (далі - Методика) за порушення, зазначене у п. п. 3 п. 2.1 Методики в обсязі 14 400 кВт.г. на суму 31 154, 90 грн. Зазначене рішення оформлене протоколом №23/16 від 21.09.2016, підписаним представником позивача з поміткою про незгоду з розрахунком середньодобового споживання електричної енергії.
На підставі вищевказаних акту та протоколу для оплати зазначеної суми відповідач надав позивачу рахунок №982 від 21.09.2016.
Не погоджуючись з даним рішенням про донарахування об`єму та вартості недоврахованої електроенергії внаслідок порушення ПКЕЕ, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності,    апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції на час виникнення спірних відносин) передбачено, що споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Частиною 6 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
А згідно зі ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України  цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Порушеннями в електроенергетиці є зокрема, порушення правил користування електричною енергією.
Як визначено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акту про порушення ПКЕЕ, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акту постачальника електричної енергії відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України, норми ст. 235-237 ГК України  щодо оперативно-господарських санкцій до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, вказані нарахування є платою за поставлену електричну енергію, розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.
Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір, у п. 4.4 якого встановлено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акта свої зауваження.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2016 Відповідачем на об`єкті Позивача складений акт №000982, в якому зазначено, що Позивач порушив п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ, яким зафіксовано факт зняття розрахункового лічильника електроенергії без дозволу енергопостачальної організації. Зазначений акт підписано представником позивача Сухановим О.В. без зауважень.
В подальшому на підставі акту про порушення №000982 від 01.08.2016 комісією Відповідача прийнято рішення про донарахування об`єму та вартості недоврахованої електроенергії внаслідок порушення позивачем п.п. 10.3.1, 10.2.9, 10.2.26 ПКЕЕ з 23.07.2016 по 26.08.2016 (за 24 робочі дні, в тому числі за 6 днів, що передували дню виявлення порушення, та 18 днів від дня виявлення порушення по день усунення порушення, визначивши час роботи - 8 годин, 5 днів на тиждень) на підставі пункту 2.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 за порушення, зазначене у п.п. 3 п. 2.1 Методики в обсязі 14 400 кВт.г. на суму 31 154, 90 грн. Зазначене рішення оформлене протоколом №23/16 від 21.09.2016, підписаним представником позивача з поміткою про незгоду з розрахунком середньодобового споживання електричної енергії.
За змістом п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.
Пунктом 1.1 Методики передбачено, що вона встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ), або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357 (далі - ПКЕЕН).
Згідно з п. п. 3 п. 2.1 Методики вона застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пошкодження розрахункових засобів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку.
Водночас, як правильно було зазначено судом першої інстанції, в акті про порушення не зазначено про наявність будь-якого пошкодження лічильника або втручання в його роботу з боку позивача, не зафіксовано також вчинення споживачем будь-яких інших дій, направлених на зміну показів приладу обліку.
Лабораторними дослідженнями встановлення впливу на прилад обліку також не доведено. Відповідачем не надано доказів щодо втручання Позивачем на прилад обліку шляхом вчинення дій, які призвели до зміни показів приладу. 
Отже, застосування п. 2.5 Методики у даних відносинах є безпідставним, оскільки вчинення порушення, передбаченого п. п. 3 п. 2.1 Методики не доведено. 
За обставин порушення електропостачальною компанією положень законодавства щодо застосування Методики (формули і розрахунку) вартості позаоблікового споживання, відсутні підстави для застосування відповідальності на підставі акту в тому обсязі та на підставі тих положень законодавства, які застосовані Відповідачем.
До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 22.05.2018 по справі №908/1822/17 та від 22.05.2018 по справі №904/4590/17.
Водночас, як зазначає Позивач, зняття та розпломбування лічильника було здійснено ним 01.08.2016 з метою виконання акту-вимоги Відповідача від 22.07.2016, яким визначено провести держповірку лічильника активної, реактивної електроенергії, у якого закінчився термін держповірки, до 22.08.2016 (а.с. 44, т.1). Позивач вказує, що попередньо повідомив Відповідача про розпломбування та зняття лічильника, проте матеріали справи не містять доказів такого повідомлення.
01.08.2016 Позивачу при складенні акту про порушення надано акт - вимогу про усунення виявленого порушення в строк до 10.08.2016, зокрема, Позивача зобов`язано провести установку повіреного розрахункового приладу обліку, який пройшов Держповірку та вхідний контроль.
За змістом протоколу №536 повірки лічильника активної (реактивної) енергії від 04.08.2016, складеним держповірником ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації", лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав. № 0028513 визнаний придатним до експлуатації.
Відповідно до заяви Позивача від 12.08.2016 останній надав Відповідачу лічильник для його "встановлення та визначення відповідності нормативним документам, а також можливості його застосування в колах комерційного обліку електричної енергії" (а.с. 178, т.2).
Актом вхідного контролю від 19.08.2016 лічильник позивача НІК 2303 АРК1 зав. №0028513 опломбовано пломбою №С29324533 та визнано придатним для використання при обліку електричної енергії.
Згідно з актом про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000 В та встановлення індикаторів від 26.08.2016, відповідачем опломбовано спірний лічильник позивача та відновлено облік споживання електричної енергії.
Відповідно до п. 6.20 ПКЕЕ у разі заміни та/або повірки приладів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду.
Тому, враховуючи викладене, обсяг спожитої Позивачем електричної енергії за спірний період має визначатися за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду, бо матеріалами справи підтверджено проведення повірки приладу обліку.
Відповідно до п. 3.34 ПКЕЕ будь-які роботи, пов`язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом.
Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються.
Під час проведення вищезазначених робіт розрахунковий облік обсягу електричної енергії здійснюється за тимчасовими схемами, узгодженими з постачальником електричної енергії. У разі неможливості створення тимчасових схем розрахункового обліку розрахунки за електричну енергію, спожиту протягом часу проведення вищезазначених робіт, здійснюються відповідно до порядку, погодженого заінтересованими сторонами.
Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31-3.32 цих Правил.
Враховуючи викладене, самостійне розпломбування та зняття лічильника працівниками Позивача, навіть за умови попереднього повідомлення про це Відповідача, є порушенням п. 3.34 ПКЕЕ, бо він містить імперативний припис щодо оформлення в такому разі акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації. Проведення розпломбування зі слів Позивача 01.08.2016 та складення в цей же день акту про порушення не свідчить про виконання Позивачем вимог п. 3.34 ПКЕЕ, докази складання акту про розпломбування матеріали справи не містять. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем 14.06.2017 були подані до Донецького апеляційного господарського суду докази, які підтверджують передачу лічильника НІК 2303 АРК1 №0028513 на повірку ТОВ «НПП АСУЕНЕРГОПРОМ» 27.07.2016 (квитанція №377, а.с. 167, т.2, виписка з журналу прийому лічильників, а.с. 168, т.2), що спростовує твердження про самостійне розпломбування 01.08.2016.
Не зважаючи на наявність вказаного порушення з боку Позивача, матеріалами справи не підтверджено, що вказані дії призвели до зміни показів приладів обліку (як зазначено в самому акті №000982), такі дії не підпадають під перелік порушень, визначених п. п. 3 п. 2.1 Методики, результатом вчинення яких є застосування п. 2.5 Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.
Тому, за встановлених обставин, судом першої інстанції позовні вимоги правомірно задоволені та визнано недійсним рішення комісії Виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" ПАТ "Запоріжжяобленерго" по розгляду актів порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлене протоколом №23/16 від 21.09.2016.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки, Постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 була прийнята після винесення рішення судом першої інстанції, тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни по суті правильного рішення суду.
Аналізуючи через призму ст. 86 ГПК України питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У справі, що розглядається, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -  
  
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.11.2019 у справі №908/3402/16  залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі виробничого структурного підрозділу "Василівський район електричних мереж".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, за виключенням випадків, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 24.02.2020 року.

Головуючий суддя                                                                    Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                             Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                             І.М. Подобєд