ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/1645/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Кушніра І. В., 

секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,

розглянувши касаційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі 

за позовом Приватного акціонерного товариства "Приазовкурорт" до Бердянської міської ради, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Сенді", про припинення права користування земельними ділянками та визнання незаконною бездіяльності,

за участю представників:
позивача - Чугаенко О. М., адвокат,
відповідача - Забарин А. Ф.,
третьої особи-1 - не з'явилися,
третьої особи-2 - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У серпні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Приазовкурорт" (далі - ПрАТ "Приазовкурорт") звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Бердянської міської ради про:
- припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, які розташовані за адресами: м. Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 20, загальною площею 8,6481 га; 
м. Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 22, загальною площею 0,1966 га із 24.01.2017;
-визнання незаконною бездіяльності Бердянської міської ради щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" зазначеними земельними ділянками, які надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004 і зареєстрованими у реєстрі за №  040526500138, №  2504, №  2505, №  2490.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2012 у справі №  24/5009/7976/11, яке залишено в силі постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 (за винятком одного об'єкта - ангару Г по вул. Макарова, 3-В), право власності на нерухоме майно, розташоване на спірних земельних ділянках, було визнано за державою в особі Фонду державного майна України (далі - ФДМУ). Втім, ФДМУ права власності на це майно за державою до цього часу не зареєстрував, а Бердянська міська рада на численні звернення позивача не припинила його права користування цими земельними ділянками, не замінила сторону договорів оренди земельних ділянок, у зв'язку з чим позивачеві продовжують нараховувати орендну плату, його майно перебуває у податковій заставі та відчужується задля погашення податкових боргів. При цьому заявник посилається на положення статей 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 120, 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 7, 31 Закону України "Про оренду землі", статтю 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Між Бердянською міською радою як орендодавцем і Закритим акціонерним товариством "Приазовкурорт" (яке було перейменовано на ПрАТ "Приазовкурорт") як орендарем було укладено такі договори оренди земельних ділянок:
- від 29.04.2005 (з урахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки загальною площею 0,7231 га, кадастровий номер 2310400000:07:004:0028, у м. Бердянську Запорізької обл., по вул. Макарова, 3-В для розміщення та обслуговування господарчого майданчика, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, а також інші об'єкти інфраструктури, строком дії до 01.12.2029. Договір зареєстрований у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.05.2005 №  040526500138;
- від 17.01.2004 (з урахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки площею 8,6481  га (кадастровий номер 2310400000:07:004:0022), розташованої у м. Бердянську Запорізької обл., по вул. Волкова, 20, для обслуговування будівель та споруд санаторію "Приазов'є", строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі 23.01.2004 за №  2504;
- від 17.01.2004 щодо земельної ділянки площею 2,42 га (кадастровий номер 2310400000:07:004:0115), розташованої в м. Бердянську Запорізької обл., по бул. Центральний, 10, для обслуговування споруд санаторію "Приазов'є", строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 23.01.2004 за №  2505;
- від 12.01.2004 (з урахуванням додаткової угоди від 20.11.2013) щодо земельної ділянки площею 0,1966 га (кадастровий номер 2310400000:07:004:0110), розташованої в м. Бердянську Запорізької обл., по вул. Волкова, 22, для обслуговування побутового корпусу ККП "Відпочинок", строк дії договору з 01.01.2004 до 01.12.2028, договір зареєстровано в Книзі записів договорів оренди землі 19.01.2004 за №  2490.

2.2. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.05.2012 у справі №  24/5009/7976/11 за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ФДМУ до виконавчого комітету Бердянської міської ради, до ПрАТ "Приазовкурорт", Бердянської міської ради, за участю третіх осіб - Комунального підприємства "Бердянське бюро технічної інвентаризації", Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровлення", Федерації профспілок України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Запорізької обласної ради професійних спілок про визнання недійсними пунктів 5.4, 5.5, 5.5.1, 5.5.2, 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.7, 5.7.1, 5.7.2, 5.7.3, 5.8 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.05.2003 №  254 "Про оформлення права власності", визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за державою Україною в особі ФДМУ та витребування об'єктів нерухомого майна із чужого незаконного володіння позовні вимоги було задоволено повністю:
- визнано недійсними пункти 5.4, 5.5, 5.5.1, 5.5.2, 5.6, 5.6.1, 5.6.2, 5.6.3, 5.7, 5.7.1, 5.7.2, 5.7.3, 5.8 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 15.05.2003 № 254 "Про оформлення права власності";
- визнано право власності за державою Україна в особі ФДМУ на об'єкти нерухомого майна ПрАТ "Приазовкурорт" за адресою: вул. Макарова, 3-В, м.  Бердянськ, Запорізька обл., що складається з основних будівель А, Б, В, Ж, Л, Н, О, П, С, прибудов б, б1, б2, навісу У, складів И, К, ангару Г, вбиральні Д та споруд; вул. Волкова, 20, м. Бердянськ, Запорізька обл., що складається з основних будівель А, В, В1, Г, Е, Е1, Ж, Ж1, З, З1, прибудов "г, г1, е, е1, ж, ж1, з, з1", складу С та споруд; бул. Центральний, 10, м. Бердянськ, Запорізька обл., що складається з основної будівлі А, сцени Г1, підсобної будівлі В та споруд; вул. Волкова, 22, м. Бердянськ, Запорізька обл., що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд;
- витребувано із чужого незаконного володіння ПрАТ "Приазовкурорт" об'єкти нерухомого майна за адресою: вул. Макарова, 3-В , м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель А, Б, В, Ж, Л, Н, О, П, С, прибудов б, б1, б2, навісу У, складів И, К, ангару Г, вбиральні Д та споруд; вулиця Волкова,20 , м. Бердянськ, Запорізька область , що складається з основних будівель А,В,В1,Г,Е,Е1,Ж,Ж1,З,З1, прибудов "г,г1,е,е1,ж,ж1,з,з1", складу "С" та споруд; бульвар Центральний,10, м. Бердянськ, Запорізька області, що складається з основної будівлі "А", сцени Г1, підсобної будівлі В та споруд; вул. Волкова, 22, м.  Бердянськ, Запорізька обл., що складається з основної будівлі А, прибудови а та споруд, і повернуто у власність держави в особі ФДМУ.

2.3. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.01.2017 у справі №  24/5009/7976/11 рішення суду першої інстанції залишено без змін частково, за виключенням ангару літ. Г по вул. Макарова, 3-В у м. Бердянську, оскільки його власником є Приватне підприємство "Сенді".

2.4. Це рішення суду було виконано в повному обсязі у примусовому порядку, про що свідчить постанова головного державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.08.2017 про закінчення виконавчого провадження, за змістом якої встановлено повне фактичне виконання рішення суду згідно з актом державного виконавця від 30.08.2017.

2.5. Рішенням Бердянської міської ради від 18.02.2016 № 56 вул. Волкова була перейменована на вул. Перлинну.

2.6. 16.02.2018 за державою зареєстровано право власності на основні будівлі А, прибудови а та споруди по вул. Перлинній, 22, м.  Бердянськ, Запорізька обл. Стосовно інших витребуваних у позивача об'єктів інформації про реєстрацію права власності за державою немає, а третя особа-1 відсутності такої реєстрації не оспорює.

2.7. Позивач, вважаючи, що його право користування земельними ділянками припинено, звертався до Бердянської міської ради із такими заявами:
- від 27.03.2018 №  07/175, в якій просив орендодавця припинити право користування позивача земельними ділянками за переліченими адресами, зокрема і спірними, зазначаючи про перехід права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі судових рішень. До заяви додав копії договорів і судових рішень;
- від 01.06.2018 №  07/312 із зазначенням про неотримання відповіді на попередню заяву протягом тривалого строку. При цьому позивач наголосив, що тривалий розгляд цієї заяви призводить до завдання товариству фінансових збитків, пов'язаних із нарахуванням ПрАТ "Приазовкурорт" орендної плати за користування земельними ділянками згідно з договорами оренди;
- від 08.06.2018 №  07/328 із вимогою про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок і припинення права користування земельними ділянками;
- від 26.07.2018 №  07/427, в якій просив невідкладно розглянути направлені раніше листи від 08.06.2018 вих. №  07/328, від 01.06.2018 вих.№  07/312 та прийняти рішення по суті заявлених товариством вимог, надати аргументовані пояснення щодо причин затягування термінів прийняття рішення на сесії міської ради про припинення права користування земельними ділянками.

2.8. На ці звернення відповідач надав такі відповіді:
- 25.05.2018 (лист від 02.05.2018 №  491 "Про розгляд листа від 27.03.2018 №  07/175"), в якій зазначено, що лист і матеріали щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками передано на розгляд постійній комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології. З урахуванням змісту статті 10 Закону України "Про адміністративні послуги" результат розгляду звернення ПрАТ "Приазовкурорт", а саме витяг з рішення сесії Бердянської міської ради, заявник зможе отримати через 10 днів після засідання чергової сесії Бердянської міської ради у Центрі надання адміністративних послуг у м. Бердянську, розташованому за адресою: 71100, м. Бердянськ, пр. Азовський, 37/9;
- від 02.07.2018 №  01-4473/31, в якій зазначено, що лист ПрАТ "Приазовкурорт" від 27.03.2018 №  07/175 щодо припинення права користування земельними ділянками розглянуто на засіданні постійної комісії міської ради з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, що відбулося 06.06.2018. Відповідно до рекомендацій постійної комісії міської ради від 06.06.2018 №  60-1-77 лист ПрАТ "Приазовкурорт" від 27.03.2018 №07/175 (вх. №  8040 від 30.03.2018) і матеріали до нього направлені до юридичного управління виконавчого комітету Бердянської міської ради для опрацювання та підготовки інформації.
Відповіді на лист від 26.07.2018 за №  07/427 позивачеві надано не було.

2.9. У матеріалах справи також є протокол від 07.09.2018 №  65 проведення засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології Бердянської міської ради, на розгляді якої перебувало дві заяви позивача щодо припинення права користування земельними ділянками та про розірвання договорів оренди. Стосовно цих заяв комісія прийняла рішення про відмову в достроковому розірванні договорів.

2.10. Відповідач, подаючи інформацію контролюючим органам відповідно до вимог статті 288 Податкового кодексу України, зазначає позивача як орендаря земельних ділянок, про що свідчить лист Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 24.07.2018.

2.11. Невизнання відповідачем факту припинення права оренди позивача і є підставою цього позову.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 (суддя Проскуряков  К. В.):
- відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, які розташовані за адресами: м. Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м.  Бердянськ, вул. Волкова, 20, загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 22, загальною площею 0,1966 га з 24.01.2017;
- закрито провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у частині вимоги щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельною ділянкою, розташованою за адресою: Запорізька область, м.  Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га з 24.01.2017;
- закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України в частині вимоги про визнання незаконною бездіяльності Бердянської міської ради щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, які розташовані за адресами: м.  Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м.  Бердянськ, вул. Волкова, 20, загальною площею 8,6481 га; м.  Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га; м.  Бердянськ, вул. Волкова, 22, загальною площею 0,1966 га, та надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004 і зареєстрованими у реєстрі за №  040526500138, №  2504, №  2505, №  2490.

3.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, суд послався на те, що у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. В частині припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельною ділянкою, розташованою за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га, суд закрив провадження з підстав відсутності реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в іншій частині закрив провадження у справі з тих підстав, що вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2019 (колегія суддів у складі: Широбокова  Л.  П., Кощеєв  І.  М., Березкіна  О.  В.) рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Припинено право користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, які розташовані за адресами: м.  Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м.  Бердянськ, вул. Перлинна (Волкова), 20, загальною площею 8,6481 га; м.  Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га; м.  Бердянськ, вул. Перлинна (Волкова), 22, загальною площею 0,1966 га з 30.08.2017. Визнано незаконною бездіяльність Бердянської міської ради щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" земельними ділянками, які розташовані за адресами: м.  Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м.  Бердянськ, вул. Перлинна (Волкова), 20, загальною площею 8,6481 га; м.  Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га, м.  Бердянськ, вул. Перлинна (Волкова), 22, загальною площею 0,1966 га, та надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004 і зареєстрованими у реєстрі за №  040526500138, №  2504, №  2505, №  2490. В решті позову відмовлено.

3.4. Постанова мотивована тим, що фактичне користування земельними ділянками з 30.08.2017 (часу виконання рішення суду) здійснює власник майна - держава в особі ФДМУ, а отже наявні передбачені законодавством підстави для визнання правовідносин за договорами оренди земельних ділянок від 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004 припиненими для орендаря - ПрАТ "Приазовкурорт".

4. Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

4.1. Бердянська міська рада у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення першої інстанції. 

4.2. Скаргу обґрунтовано неправильним застосуванням і порушенням судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства, зокрема статей 120, 141 ЗК України, статті 377 ЦК України, статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Скаржник наголошує, що оскільки держава в особі ФДМУ права власності на об'єкти нерухомості за собою не зареєструвала, переходу права власності не відбулося, тому право користування земельними ділянками не припинилося.

Водночас скаржник зазначає, що чинним законодавством передбачено автоматичний перехід права користування у разі переходу права власності на об'єкт нерухомості, тому відсутні правові підстави для звернення позивача до суду із позовом про припинення такого права користування. При цьому рада як рівноправний учасник орендних правовідносин не зобов'язана здійснювати переоформлення договору, а із відповідною пропозицією може звернутися будь-який учасник орендних правовідносин, в тому числі позивач і ФДМУ, проте ці особи до Бердянської міської ради із проектами відповідних додаткових угод не зверталися.

4.3. Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у касаційній скарзі.

5. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

5.1. ПрАТ "Приазовкурорт" у відзиві просить постанову апеляційної інстанції залишити без змін. Заявник наголошує, що із касаційної скарги незрозуміло, у чому конкретно має прояв порушення норм матеріального чи процесуального права, а зміст касаційної скарги зводиться до вимоги про чергову переоцінку доказів, які Бердянська міська рада вже надала, а суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив.

5.2. Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти вимог, викладених у касаційній скарзі.

6. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

6.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі такого перегляду, суд касаційної інстанції виходить із такого.

6.3. Згідно з частинами 1, 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

6.4. За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. 

6.5. Наведені норми потрібно розуміти так, що у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, відбувається заміна сторони у зобов'язанні. 

6.6. Аналогічну правову позицію, що у розумінні наведених положень законодавства у разі виникнення в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об'єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов'язанні, і що після відчуження об'єктів нерухомості позивачі не повинні сплачувати орендну плату за земельну ділянку, користувачем якої вони вже не є, а зобов'язання із такої сплати автоматично виникає у нового власника нерухомості, викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №  922/3655/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 07.11.2018 у справі №  910/20774/17, від 29.11.2018 у справі № 915/1416/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 27.02.2019 у справі №  913/661/17 від 06.03.2019 у справі №  914/2687/17.

6.7. Суд апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, на підставі власної оцінки доказів встановив, що згідно із судовими рішеннями у справі №  24/5009/7976/11 держава в особі ФДМУ набула права власності на об'єкти нерухомості, а саме: м. Бердянськ, вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 20, загальною площею 8,6481 га; м. Бердянськ, бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га; м. Бердянськ, вул. Волкова, 22, загальною площею 0,1966 га, із 24.01.2017.

Тобто відбулася заміна сторони (орендаря) у зобов'язаннях (орендних правовідносинах) згідно з договорами оренди земельної ділянки від 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004, зареєстрованими у реєстрі за №  040526500138, №  2504, №  2505, №  2490.

6.8. Отже, суд апеляційної інстанції, врахувавши, що фактичне користування земельною ділянкою здійснює новий власник майна (держава в особі ФДМУ), дійшов правомірного висновку про наявність передбачених законодавством, а саме статтями 120, 141 ЗК України, статтею 377 ЦК України, статтею 31 Закону України "Про оренду землі", підстав для визнання правовідносин за договорами оренди від 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004, зареєстрованими у реєстрі за №  040526500138, № 2504, № 2505, № 2490 припиненими. 
(Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №  910/7197/18).

6.9. Колегія суддів також погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконною бездіяльності Бердянської міської ради щодо припинення права користування ПрАТ "Приазовкурорт" зазначеними земельними ділянками, які надані у користування за договорами оренди землі, укладеними між сторонами 29.04.2005, 17.01.2004, 12.01.2004, з огляду на встановлений апеляційним господарським судом факт вжиття позивачем - ПрАТ "Приазовкурорт" - заходів для припинення права користування цими земельними ділянками, а саме неодноразові звернення до Бердянської міської ради. Проте відповідач не визнав ці правовідносини припиненими, не переоформив їх з власником нерухомого майна, розташованого на цих ділянках, не розглянув питання на сесіях міської ради відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не прийняв відповідного рішення (такі рішення приймалися стосовно інших землекористувачів) та не повідомив про це органи державної реєстрації та Державну фіскальну службу.

6.10. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

6.11. Твердження скаржника про неправомірність припинення права користування позивача спірними земельними ділянками, оскільки, на його думку, переходу права власності у цій справі не відбулося, адже ФДМУ на день розгляду справи не подав до державного реєстратора відповідні документи та не здійснив державну реєстрацію прав на нерухоме майно за собою, не може бути взято до уваги, оскільки право власності держави на нерухомі об'єкти, розташовані у м.  Бердянську по вул. Макарова, 3-В, загальною площею 0,7231 га, по вул. Волкова, 20, загальною площею 8,6481 га, по бул. Центральний, 10, загальною площею 2,42 га, по вул. Волкова, 22, загальною площею 0,1966 га з 24.01.2017, визнано згідно із судовими рішеннями у справі № 24/5009/7976/11, виконаними у примусовому порядку, що підтверджує постанова головного виконавця Бердянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.08.2017. Право власності держави на ці об'єкти нерухомості сторони не оспорюють, а враховуючи передбачений чинним законодавством загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, положення наведених норм права, а також те, що нездійснення Фондом державного майна Україні дій щодо реєстрації свого права не спростовує вибуття із права власності позивача та набуття державою спірних будівель, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про необхідність припинення права користування земельними ділянками, на яких розташовані об'єкти державної власності, і якими, відповідно, користується держава. Слід зазначити, що у пункті 2.2.2 касаційної скарги Бердянська міська рада наголосила, що право користування земельними ділянками позивача припинилося в момент переходу права власності на нерухоме майно, розташоване на цих земельних ділянках.

6.12. Аргумент скаржника про відсутність незаконної бездіяльності Бердянської міської ради щодо припинення права користування позивача земельними ділянками спростовується встановленими апеляційним господарським судом обставинами, а саме неодноразовими зверненнями ПрАТ "Приазовкурорт" щодо вирішення питання про припинення користування земельними ділянками, які залишились без відповідного реагування з боку органу місцевого самоврядування.

6.13. Щодо аргументу скаржника про вихід судом апеляційної інстанції за межі позовних вимог у зв'язку із припиненням права користування позивачем земельною ділянкою з 30.08.2017 колегія суддів зазначає, що апеляційний господарський суд, посилаючись на положення статті 5 ГПК України, з урахуванням наявності підстав для задоволення позову, а також фактичної передачі нежитлових будівель ФДМУ, тобто з огляду на фактичне набуття державою будівель та, відповідно, користування земельними ділянками, дійшов правильного висновку про припинення права користування позивача земельними ділянками саме із 30.08.2017.

6.14. Твердження скаржника про те, що право користування позивача земельними ділянками припинилося в момент переходу права власності на нерухоме майно, розташоване на спірних земельних ділянках, тому наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, не може бути взято до уваги, оскільки за змістом наведених положень чинного законодавства передбачено автоматичне припинення права користування земельними ділянками орендаря у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду іншою особою. Проте у цій справі держава в особі ФДМУ набула право власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, державної реєстрації цього майна не здійснює, відповідач не визнає права ПрАТ "Приазовкурорт" на припинення цих договорів в частині орендаря, про що свідчить листування сторін, тому в даному випадку, як правильно зазначив апеляційний суд, ефективним способом захисту є саме припинення такого права в судовому порядку. 

6.15. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику ЄСПЛ як джерело права.

Отже, зазначені рішення ЄСПЛ суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

6.16. За таких обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, оскаржувану постанову у справі прийнято із додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.2. Постанова апеляційної інстанції відповідає нормам чинного процесуального законодавства, тому має бути залишена без змін.

8. Судові витрати

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2019 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. Мачульський 

Суддя                                                                                                    І. Кушнір