ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2935/20 Справа № 175/2844/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
        за участю секретаря судового засідання – Пивоварової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «БАРРЕЛЬ ТРАНС» про зобов`язання вчинити певні дії, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У листопаді 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.
       В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову зазначив, що станом на 18 листопада 2019 року, єдиним учасником TOB «БАРРЕЛЬ ТРАНС» є ОСОБА_1 , вона також являється і директором вищезазначеного товариства.
        У свою чергу, йому стало відомо, що відповідачка виводить грошові кошти з рахунків та планує розпродати майно, що знаходиться у власності TOB «БАРРЕЛЬ ТРАНС».
       За таких обставин, у нього є реальні підстави вважати що, дії відповідачки будуть направлені на банкрутство та ліквідацію вищезазначеного товариства, тому забезпечення позову є необхідною мірою для забезпечення виконання майбутнього рішення суду, оскільки невжиття заходів його забезпечення може утруднити та зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
       Враховуючи вищевикладене, заявник просив суд накласти арешт на все майно та грошові кошти на рахунках ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС» (ЄДРПОУ 40074958) заборонивши будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо майна та грошових коштів на рахунках ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС» (а.с.2-3).
       Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову – задоволено.
       Накладено арешт на все майно та грошові кошти на рахунках ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС» (ЄДРПОУ 40074958) заборонивши будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо майна та грошових коштів на рахунках ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС» (а.с.5).
       Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви (а.с.8-12).
       Зазначає, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції по суті заборонив ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС» проводити будь-яку господарську діяльність, оскільки через арештовані рахунки відсутня можливість проводити розрахунку з контрагентами.
       Також, за умовами арештованих рахунків і майна виникають борги перед бюджетом, оскільки немає можливості провадити нормальну господарську діяльність та виплачувати заробітку плату робітникам підприємства (а.с.8-12).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
       Постановляючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновками суду першої інстанції.
       Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Перелік видів такого забезпечення передбачено ч. 1 ст. 150 ЦПК, який не є вичерпним, а тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
       Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.
       Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
       При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
       Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
       Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
       Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання.
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що заявником не обґрунтовано наявність підстав для обрання заходу забезпечення позову у вигляді арешту на все майно та грошові кошти заборонивши будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо майна та грошових коштів на рахунках ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС».
       Враховуючи викладене, приймаючи до уваги неспівмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленим позовом та враховуючи, що арешт всього майна та грошових коштів перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «БАРРЕЛЬ ТРАНС», а також може призвести до незворотних негативних наслідків для відповідача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення даного позову, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
       Колегія зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернення до місцевого суду з іншої заявою про забезпечення його позову, з обранням виду забезпечення, який не створюватиме відповідачу перешкод у здійсненні господарської діяльності.
       Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України.
       Керуючись ст. ст 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року — скасувати.
       В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову — відмовити.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: