Головуючий І інстанції: С.С. Сич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 р. 	Справа № 816/1768/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2018, по справі № 816/1768/18
за позовом       ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05 квітня 2018 року №62 в частині відмови у підтвердженні роботи на пільгових умовах, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати у стаж роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах стаж роботи з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із  рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судове рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, надавши відзив на апеляційну скаргу позивача, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 13.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах: з 01.09.1986 по 13.10.1988, з 04.12.1991 по 20.11.1996. Для підтвердження зазначеного стажу роботи позивачем додано до заяви такі документи: витяг з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступників, трудову книжку, документи, видані архівними установами: довідки про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць, документи про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 62 від 05.04.2018 року про результатами розгляду заяви позивача про підтвердження стажу роботи, вирішено:
1. Підтвердити позивачу наступні періоди роботи, передбачені пунктом "2" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 01.09.1986 по 31.03.1988; з 01.06.1988 по 13.10.1988; з 04.12.1991 по 21.08.1992; з 14.10.1994 по 28.02.1996; з 01.04.1996 по 30.04.1996; з 01.06.1996 по 20.11.1996.
2. Відмовити позивачу у підтвердженні роботи, передбачені пунктом "2" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 01.04.1988 по 31.05.1988; з 22.08.1992 по 13.10.1994; з 01.03.1996 по 30.03.1996; з 01.05.1996 по 31.05.1996.
Не погодившись із зазначеним рішенням в частині відмови у підтвердженні стажу роботи позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, з огляду на відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; перебування у відпустках без збереження заробітної плати; відсутність даних про проведення атестації робочих місць за різні періоди.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Із матеріалів справи встановлено та підтверджено копією трудової книжки позивача, що у різні періоди останній виконував роботи, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зокрема:
- з 01.09.1986 по 13.10.1988 електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску 4 розряду Полтавської механізованої колони № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій «Південелектромережбуд» (наказ № 65-к від 10.09.1986, наказ № 119-к від 12.10.1988);
- з 04.12.1991 по 20.11.1996 електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску 4 розряду/5 розряду Полтавської механізованої колони № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій «Південелектромережбуд» (наказ № 102-к від 02.12.1991, наказ № 81-к від 20.11.1996).
Відповідно до інформації Головного управління статистики у Полтавській області від 06.03.2018 року № 03.3-19/137з у ЗКПО за ідентифікаційним кодом 00122387 значився суб`єкт з назвою:
- з 1986 по 1987 - Механизированная колонна 76 г. Полтава;
- з 1988 по 1989 - Механизированная колонна треста “Южэлектросетьстрой” Главэлек- тросетьстроя 76 г. Полтава;
- з 1990 по 1992 - Механизированная колонна 76 ПСО “Южэлектросетьстрой” ССО "Электросетьстрой” г. Полтава;
- з 1993 по 1994 - Механизированная колонна № 76 - структурная единица треста "Южэ-лектросетьстрой”.
- до ЄДРПОУ в 1996 році суб`єкт (код 00122387) включений з назвою Філія Відкритого акціонерного товариства “Південелектромережбуд” Мехколона № 76.
Відповідно до п. п. 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). 
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 та від 10.10.2019 у справі № 234/4585/17, від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.
Із матеріалів справи встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про вказані періоди роботи позивача, відповідно до яких позивач був прийнятий на роботу електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску.
При цьому, у оскаржуваному рішенні відповідачем жодних посилань на недоліки у заповненні трудової книжки позивача чи певні дефекти окремих записів не зроблено.
Оскаржуване рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області обґрунтоване відсутністю за певні періоди роботи позивача відомостей про оплату праці, що, на думку відповідача, свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати; відсутність даних про проведення атестації робочих місць.
Водночас, на підтвердження такого стажу позивач разом із трудовою книжкою надав: 
- архівну довідку від 27.09.2017 № Ш-08.7-15/37, якою додатково підтверджена робота позивача у спірні періоди з 01.09.1986 по 13.10.1988 та з 04.12.1991 по 20.11.1996 електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску 4 розряду/5 розряду; 
- архівну довідку від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37, якою повідомлено, що документи з атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці Полтавської механізованої колони №76 ВАТ "Південелектромережбуд" на зберігання до трудового архіву архівного відділу Полтавської міської ради не надходили, також вказано, що за спірні періоди інформація про переведення на інші роботи, на роботи з неповним робочим днем відсутня;
- архівну довідку від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 щодо нарахування заробітної плати за спірні періоди;
- наказ по Механізованій колоні № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій «Південелектромережбуд» від 14.10.1994 року № 104 про результати атестації робочих місць;
- лист Державного архіву Полтавської області від 13.02.2018 № 04-15/Ж-37, яким повідомлено, що у наказах начальника з основної діяльності Полтавської механізованої колони №76 філіалу відкритого акціонерного товариства "Південелектромережбуд" за 1979-1993 рр, що надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, відомостей про проведення та підсумки атестації робочих місць немає.
Щодо доводів відповідача стосовно відсутності даних про заробітну плату позивача за за квітень-травень 1988 року, травень 1996 року, колегія суддів зазначає, що такі дані у розрізі питання підтвердження трудового стажу особи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, чинним законодавством не визначені обов`язковими, оскільки така інформація стосується саме розрахунку заробітку для обчислення розміру пенсії, а не для її призначення. 
          Крім того, колегія суддів звертає увагу, що такі висновки відповідача ґрунтуються на аналізі архівної довідки від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 щодо нарахування заробітної плати позивачу, яка у графі квітень-травень 1988 року містить прочерки.
У той же час, інша архівна довідка містить повідомлення, що за спірні періоди роботи позивача з 01.09.1986 по 13.10.1988 та з 04.12.1991 по 20.11.1996 електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску інформація про переведення на інші роботи, на роботи з неповним робочим днем відсутня.
Отже, зазначеним спростовуються висновки пенсійного органу, що відсутність відомостей про оплату праці свідчить про недоведеність повної зайнятості позивача на зазначених роботах.
Стосовно посилань пенсійного органу на дані архівних довідок щодо перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати з 01.03.1996 по 30.03.1996 та з 01.05.1996 по 31.05.1996, що на думку відповідача підтверджує відсутність зайнятості позивача повний робочий день роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2, колегія суддів вказує наступне.
Так, архівна довідка від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 містить дані щодо надання позивачу у вказані періоди відпустки без збереження заробітної плати.
Однак, у той же час архівна довідка від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 (а.с. 20) щодо нарахування заробітної плати позивачу, у графі березень 1996 року містить дані щодо отримання позивачем заробітної плати за вказаний період.
Таким чином, встановлена розбіжність між даними довідок, яка не врахована пенсійним органом при прийнятті оскаржуваного рішення.
Відповідно до п. 7 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду від 10.11.2006 № 18-1 для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право зокрема, отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлений права самостійно витребувати необхідну інформацію, та враховуючи, що останній таким правом не скористався колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.
Слід враховувати, що на позивача, як особу, що звернулась до пенсійного органу з метою призначення пенсії, не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17 (провадження № К/9901/110/17).
Враховуючи викладене, колегія суддів також вважає за необхідне вказати, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів.
Стосовно посилань відповідача на відсутність даних про проведення атестації робочих місць, що позбавляє позивача права на зарахування таких періодів роботи до пільгового стажу, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при  визначенні  права  на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.   
Так, позивач з 22.08.1992 по 13.10.1994 працював електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску 4/5 розряду Полтавської механізованої колони № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій «Південелектромережбуд», що підтверджується відповідними записами трудової книжки позивача та архівними довідками.    
Судовим розглядом встановлено, що атестація робочих місць по Механізованій колоні № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій «Південелектромережбуд» проведена 14.10.1994 року.
Позивач до чергової атестації, проведеної з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, а відтак період щодо якого виник спір має бути зарахований до пільгового стажу за результатами проведених на даному підприємстві вказаних атестацій.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2019 року у справі № 559/150/17 (№ К/9901/15392/18).
Інших підстав та мотивів комісією Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не покладено в основу оскаржуваного рішення.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем надані належні документи в підтвердження факту його роботи електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високого тиску, зокрема трудова книжка, архівні довідки, з яких колегією суддів встановлено дані, що дають підстави для зарахування періодів такої роботи до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах
Також колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що обставини, які підлягають встановленню у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, при цьому слід враховувати ступінь вини позивача (її відсутність) неможливість надати повний об`єм необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. 
Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а та від 10 жовтня 2019 року у справі № 234/4585/17.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що відмова відповідача у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за спірних період є необґрунтованою, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими,  неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що  рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям постанови про задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної  інстанції  ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,8 грн, що підтверджується квитанцією № 1Р237 від 23.05.2018 (а.с. 6).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачем понесені витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги – 1057,2 грн., що підтверджується квитанцією № 37 від 04.09.2018.
Враховуючи, що за наслідками судового розгляду апеляційну скаргу задоволено частково, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1762 грн. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 по справі № 816/1768/18  скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.  
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.04.2018 року № 62 в частині відмови у підтвердженні роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.04.1988 по 31.05.1988, з 22.08.1992 по 13.10.1994, з 01.03.1996 по 30.03.1996, 01.05.1996 по 31.05.1996.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати у стаж роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах стаж роботи ОСОБА_1 за періоди з 01.04.1988 по 31.05.1988, з 22.08.1992 по 13.10.1994, 01.03.1996 по 30.03.1996, 01.05.1996 по 31.05.1996.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов