ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.	Справа № 440/1812/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Старосуда М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова по справі № 440/1812/19
за позовом          ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,          ОСОБА_1 ,          ОСОБА_3      
до        Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області  ,        Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради       ,        Шевченківського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області                   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (надалі по тексту позивачі) звернулись до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі по тексту відповідач-1), Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі відповідач-2), Шевченківського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі по тексту відповідач-3) про: 
визнання дій Шевченківського (Октябрського) районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 11 вересня 2015 року щодо оформлення зняття з реєстрації місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_1 протиправними;
зобов`язання Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради зареєструвати місце проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_2 . 
Рішенням Полтавського  окружного адміністративного суду  від 30.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, код ЄДРПОУ 37829297), Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ЄДРПОУ 05384689), Шевченківського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Героїв Сталінграда, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Шевченківського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 11 вересня 2015 року щодо оформлення зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач-1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від  30.08.2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що з 17 серпня 2007 року позивачі проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 .
У зв`язку присвоєнням будівлі, у якій проживали позивачі, нової адреси, останні 08 лютого 2008 року були зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , та цього ж дня зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Упродовж 2008 - 2009 років мешканцями будівлі за адресою: АДРЕСА_5  переобладнано приміщення учбових аудиторій у квартири. 
Вселення позивачів до АДРЕСА_6 , відбулось на підставі ордеру, що підтверджується листом командира військової частини ВО213 від 11 грудня 2015 року №    4091 /а.с. 45/. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, у цивільній справі №    554/1480/15-ц позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України задоволено: вирішено виселити з жилого будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення /а.с. 12-15/. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2015 року № 6-2549ск15 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, зупинено виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року до закінчення касаційного провадження у справі, та витребувано із Октябрського районного суду м. Полтави справу № 554/1480/15-ц (провадження № 2/554/1280/2015). 
Поряд із цим ОСОБА_1 стали відомі обставини, які не були їй відомі під час розгляду Октябрським районним судом м. Полтави цивільної справи № 554/1480/15-ц, у зв`язку із чим ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтава у справі №    554/1480/15-ц від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1480/15-ц від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено, скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України відмовлено /а.с. 16-20/. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, заяву представника ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року у справі № 554/1480/15-ц за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківської районної ум. Полтаві ради про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України задоволено: поновлено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де останні були зняті з реєстраційного обліку на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року у справі № 554/1480/15-ц /а.с. 25-27/. 
Після набрання законної сили ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року, позивачі 15 березня 2019 року звернулись до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради з заявами про поновлення своєї реєстрації місця проживання, з якої вони були зняті на підставі скасованого судового рішення. 
За результатами розгляду вищевказаних звернень Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради надано відповідь від 21 березня 2019 року, в якій повідомлено, що на виконання рішення Октябрського районного суду м.    Полтави (справа № 554/1480/15-ц) Октябрським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області 11 вересня 2015 року позивачів знято з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . 11 лютого 2019 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено поновити реєстрацію місця проживання позивачів за адресою АДРЕСА_2 . За відомостями, якими володіє Управління, місце проживання позивачів за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано не було. Таким чином Управління відмовило  позивачам у вирішенні питання поновлення  реєстрації місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_2 . 
Не погоджуючись з вищевказаною відмовою в поновленні реєстрації місця проживання, позивачі звернулись до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.
При цьому, розглядаючи справу по суті позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
З матеріалів справи слідує, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 є власністю держави в особі Міністерства оборони України та перебуває в оперативному  управлінні, на балансі, експлуатується і обслуговується квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтави, що є установою, яка веде облік казармено-житлового фонду та здійснює контроль за використанням житлового фонду Міністерства  оборони України.
Між позивачами  та КЕВ м. Полтави виник спір  з приводу користування  спірним житловим приміщенням в зв`язку з чим Квартирно- експлуатаційним відділом м. Полтави Міністерства  оборони України було подано позов про виселення позивачів з жилого будинку відомчого житлового фонду Міністерства  оборони України за адресою: АДРЕСА_5 .
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 04 червня 2015 року у цивільній справі №    554/1480/15-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року, позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України задоволено та виселено з жилого будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , її сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с. 12-15/. 
На виконання вказаного рішення за заявою КЕВ м. Полтави від 11.09.2015 р. (а.с.115 т.1) Октябрським районним відділом у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області   було знято позивачів з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/1480/15-ц від 04 червня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено, скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України відмовлено /а.с. 16-20/. 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, заяву представника ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року у справі № 554/1480/15-ц задоволено та поновлено реєстрацію місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_2 . 
Позивачі 15 березня 2019 року звернулись до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради з заявами про поновлення своєї реєстрації місця проживання, з якої вони були зняті на підставі скасованого судового рішення. 
За результатами розгляду вищевказаних звернень Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради надано відповідь від 21 березня 2019 року, в якій відмовило  позивачам у вирішенні питання поновлення  реєстрації місця проживання позивачів за адресою: АДРЕСА_2 . 
Отже, як установлено матеріалами справи, позивачі звернулися до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем та КЕВ м. Полтави права на користування позивачами житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , визнаного Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року.
Таким чином, цей позов подано на поновлення прав позивачів у сфері житлових відносин.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) визначено розділом VI Цивільного процесуального кодексу України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Враховуючи, що звернення позивачів 15 березня 2019 року до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради з заявами про поновлення своєї реєстрації місця проживання, з якої вони були зняті на підставі скасованого судового рішення, було зумовлено необхідністю виконання Ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2019 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року у справі № 554/1480/15-ц, то відповідно до приписів ч.1 ст. 446 ЦПК України питання з виконання вказаної ухвали суду повинно вирішуватися судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, тобто цивільним судом.
Крім того, з установлених фактичних обставин справи  слідує, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи та КЕВ м. Полтави  з приводу захисту  житлових прав та інтересів  позивачів, а отже, існує спір про право, що виключає  можливість розгляду  цієї справи за правилами адміністративного судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно із пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.
За змістом наведених правових положень суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту його порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
Беручи до уваги наведене, а також ураховуючи, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав позивача, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові  13.02.2019 р. по справі №826/19681/16, від 07.02.2019 р. по справі №824/485/17-а, від 04.12.2019 р. по справі №820/212/18, від 30.07.2019 р.  по справі №127/28220/17, від 10.04.2019 р. по справі №826/3620/17, від 31.07.2019 р. по справі №2340/3949/18, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, адже з огляду на характер спору, його суб`єктний склад, а також предмет і підстави заявлених вимог його слід вирішувати за правилами ЦПК України.
За таких обставин, суд першої інстанції вирішуючи спір по суті позовних вимог дійшов помилкового висновку про те, що спір у справі  підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч.1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до  ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства рішення суду першої інстанції  підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315,  321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 року по справі № 440/1812/19 скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, Шевченківського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - закрити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    М.І. Старосуд   	
Повний текст постанови складено  24.01.2020 року