ПОСТАНОВА
Іменем України

30 січня 2020 року 
Київ
справа №805/1023/18-а
адміністративне провадження №К/9901/29646/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (головуючий суддя Компанієць І.Д., судді: Казначеєв Е.Г., Ястребова Л.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу" (далі - Товариство, позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2019 року №Ю-53-17, зобов`язання зарахувати сплачені Товариством з 01 січня 2016 року кошти в рахунок погашення заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та виключити з інтегрованої картки заборгованість в сумі 26 515 000,49 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу про сплату боргу (недоїмки) від 15 січня 2018 року №Ю-53-17; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

При цьому, зазначене рішення ухвалено судом першої інстанції у відкритому судовому засіданні, в якому брав участь представник відповідача, а повний його текст був виготовлений 25 травня 2018 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Офіс 13 червня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати (в частині задоволення позовних вимог) та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Ухвалою від 16 липня 2018 року Донецький апеляційний адміністративний суд відмовив відповідачеві в задоволенні заяви про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги й повернув останню особі, що її подала, на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

14 травня 2019 року Офіс повторно подав апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, одночасно порушивши питання поновлення строку апеляційного оскарження, й ухвалою від 19 серпня 2019 року Перший апеляційний адміністративний суд, визнавши неповажними наведені відповідачем в клопотанні про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою підстави та відмовивши в його задоволенні, залишив апеляційну скаргу без руху та надав відповідачеві можливість протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою з обґрунтуванням і документальним підтвердженням причин його пропуску, а також докази сплати судового збору.

Копію ухвали відповідачем одержано 22 серпня 2019 року.

В зв`язку з тим, що у встановлений йому строк відповідач не усунув недоліків апеляційної скарги, Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 вересня 2019 року на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України відмовив у відкритті апеляційного провадження за поданою Офісом апеляційною скаргою.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 24 вересня 2019 року, Офіс звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й неврахування тієї обставини, що ним на виконання вимог ухвали від 19 серпня 2019 року було надіслано до суду докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних й документально доведених причин його пропуску (в підтвердження чого надав копії платіжного доручення №1665 від 23 липня 2019 року та фіскального чеку ВПЗ №101 Дніпровської дирекції АТ «Укрпошта» від 23 серпня 2019 року), просив вказане рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до цього ж суду для продовження розгляду.

Позивач своїм правом на подання письмового відзиву на касаційну скаргу не скористався.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 3 статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ж з пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише порушення особою питання про його поновлення та наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Водночас статтею 44 КАС України закріплено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

З огляду на викладені вимоги закону та зважаючи, що, як вже зазначалось, повторна апеляційна скарга на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року була подана поза межами законодавчо встановленого строку його апеляційного оскарження й без заявлення обґрунтованого та підтвердженого документальними доказами клопотання про поновлення цього строку, касаційний суд вважає, що відповідачу обґрунтовано відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року.

Доводи ж касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Зокрема посилання Офісу на те, що на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 19 серпня 2019 року ним надіслано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження й докази сплати судового збору, яким однак не було надано оцінки судом, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, оскільки такі документи в матеріалах справи №805/1023/18-а відсутні; додана ж Офісом до касаційної скарги копія фіскального чеку ВПЗ №101 Дніпровської дирекції АТ «Укрпошта» від 23 серпня 2019 року про направлення на адресу Першого апеляційного адміністративного суду рекомендованого листа сама по собі не може бути розцінена судом як належний доказ надсилання ним саме клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження й саме у даній справі з огляду на неподання примірника такого клопотання, опису вкладення в цінний лист, з якого би вбачалось його надіслання до суду, та незазначення на фіскальному чекові номеру справи в якій здійснюється поштове відправлення.

Не спростовують висновків суду апеляційної інстанції й обставини звернення Офісу з первинною апеляційною скаргою (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) у строк, встановлений статтею 295 КАС України, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (а направлення до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків не може вважатись належним виконанням вимог такої ухвали) не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження й не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

У касаційній скарзі відсутні й відомості про наявність інших обставин, які б давали підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, а також свідчили б про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В: 

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник
І.А. Васильєва 
 В.П. Юрченко ,
Судді Верховного Суду