ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2106/20 Справа № 205/7538/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2018 року позивач - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.11.2015 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено самовільне підключення безоблікової розетки прихованим способом у ванній кімнаті з порушенням схеми обліку; місце підключення від ввідних до облікових проводів під щитком; порушення виявлено індикатором; електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. 
На підставі акту від 03.11.2015 року було здійснене нарахування розміру завданих збитків за період з 03.11.2012 року по 03.11.2015 року за 1095 днів у розмірі 58 120,49 грн, тому просив суд стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість недоврахованої електричної енергії в розмірі 58 120,49 грн. 
Вирішено питання щодо судових витрат.
Не погодившись з таким рішенням, відповідачі звернулись з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просили рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог щодо кожного з них.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він є єдиним споживачем послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 , однак акт про порушення було складено в його відсутність щодо сторонньої особи, безоблікової розетки в його будинку ніколи не було та жодної перевірки на наявність електроживлення не проводилось. Вважає акт про порушення, акт технічної перевірки від 03.11.2015 р., протокол про нарахування збитків та розрахунок їх розміру недопустимими та сфальсифікованими доказами у справі. 
ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі також посилається на нікчемність акту про порушення та протоколу про нарахування збитків, зазначає, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає та не є споживачем послуг енергопостачання. 
Крім того, відповідачі вважають, що товариством пропущено строк позовної давності.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 03.11.2015 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено самовільне підключення безоблікової розетки прихованим способом у ванній кімнаті з порушенням схеми обліку; місце підключення від ввідних до облікових проводів під щитком; порушення виявлено індикатором; електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, що підтверджується Актом Н № 113747 про порушення від 03.11.2015 року (а.с. 3).
Згідно п. 53 Правил контролерами ДМЕМ в присутності ОСОБА_2 було складено Акт Н № 113747 про порушення від 03.11.2015 року.
Згідно матеріалів справи, на засіданні комісії 11.11.2015 року ДМЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт № 113747 про порушення від 03.11.2015 року та протоколом № 79/11 встановлено, що  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 порушили вимоги п.48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення безоблікової розетки прихованим шляхом (а.с. 9).
Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 03.11.2012 року по 03.11.2015 року за 1095 днів, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562. Загальна сума завданих збитків становить 58 120,49 гр. (а.с. 10, 11).
Відповідно до п. 11 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах споживача, та пломб на них несе споживач.
Згідно з п. 42 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача.
Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору дарування, посвідченого 01.12.2005 року Другою ДДНК за реєстровим № 3-4224 (а.с. 37-38).
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Вимогами частини четвертої, п`ятої статті 319, статті 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства. 
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
З огляду на положення вищезазначених статей, саме на власника майна покладається тягар відповідальності перед енергопостачальником за порушення Правил користування електричною енергією для населення та завдання збитків внаслідок розкрадання електричної енергії.
Разом з тим, жодних відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 права власності на домоволодіння за адресою споживання необлікованої електроенергії матеріали справи не містять, тому суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_2 в солідарному порядку розмір завданих позивачу збитків, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині з відмовою у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 .
Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є єдиним власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , тому саме на нього покладається обов`язок з відшкодування АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» збитків, завданих самовільним підключенням безоблікової розетки прихованим способом з порушенням схеми обліку, тому колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_1 збитків в розмірі 58 120,49 грн. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо недопустимості наявних в матеріалах справи доказів та фальсифікації актів про порушення та технічної перевірки від 03.11.2015 р., протоколу про нарахування збитків, підлягають відхиленню, оскільки Акт про порушення від 03.11.2015 року складений та підписаний трьома представниками енергопостачальника, у відповідності до положень Правил користування електричною енергією та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії при розгляді акту від 03.11.2015 року, з рішенням комісії та нарахуванням по акту від 11.11.2015 року був згодний, що засвідчено його власноручним підписом (а.с.9), в порядку, встановленому законодавством їх не оскаржував.
Посилання відповідача на те, що безоблікової розетки в його будинку ніколи не було та жодної перевірки на наявність електроживлення не проводилось, спростовуються вищезазначеними доказами, що відповідають вимогам належності та допустимості, виявлення безоблікової розетки підтверджується наявними в матеріалах справи фотозображеннями (а.с.13-15).
Посилання ОСОБА_1 на пропуск позивачем трирічного строку позовної давності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки порушення було зафіксовано актом від 03.11.2015 року, а з даним позовом до суду позивач звернувся 19.10.2018 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України. 
Враховуючи вищенаведене, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування рішення суду в частинні позовних вимог до ОСОБА_1 колегією суддів не встановлено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін в цій частині.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів судових витрат підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» судового збору в розмірі 1 762 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 326, 00 грн, а судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_1 в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки його апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 — задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року в частині стягнення солідарно з  ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартості недоврахованої електричної енергії в розмірі 58 120,49 грн  —скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог до ОСОБА_2 .
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року в частині стягнення рівними частками з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збору у розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (код ЄДРПОУ: 00130777, місцезнаходження: м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22) судовий збір у розмірі 1 762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).
В іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року — залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 326, 00 грн (одна тисяча триста двадцять шість гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, згідно ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий О.П.Варенко
Судді: В.С.Городнича
О.В.Лаченкова