УХВАЛА

20 січня 2020 року
м. Київ
справа № 160/4401/19
адміністративне провадження № К/9901/36823/19
Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної  І.  В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), у якій просили:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як вдовам учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, які померли від захворювань, отриманих при ліквідації аварії на ЧАЕС, у порядку ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - № 796-ХІІ);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачкам, які є вдовами учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, які померли від захворювань, отриманих при ліквідації аварії на ЧАЕС, в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня відповідного року в порядку ст. 59 Закону № 796-ХІІ, починаючи з 01 жовтня 2017  року. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019  року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - повернуто особам, яка її подали, на підставі ч.  5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки скаржницями не були усунуті недоліки апеляційної скарги (не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду).
Не погодившись із такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 направили до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03  липня 2019 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30  жовтня 2019 року і прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст.  330 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.  4 ст.  330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржниці не додали до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року №  3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №  3674-VI).
За змістом підп.  5 п.  3 ч.  2 ст.  4 Закону №  3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 28 лютого 2019 року № 2696-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 921 грн.
З огляду на зазначене, за подання до суду цієї касаційної скарги розмір судового збору складає 1 тис. 921 грн.
Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили клопотання про звільнення їх від сплати судового збору, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону №  3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Втім, посилання скаржниць на зазначену вище законодавчу норму є безпідставним, оскільки з доданих до касаційної скарги документів убачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не відносяться до 1 або 2 категорій громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. 
Згідно з доданими до скарги свідоцтвами, позивачки є дружинами померлих громадян із числа ліквідаторів категорії 1, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.
Наведені вище статуси, а саме: громадян, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи й дружин померлих громадян із числа ліквідаторів категорії 1, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою - є різними, а тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не можуть бути звільненими від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону №  3674-VI.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ч. 1 ст. 8 Закону №  3674-VI суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
У ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст.  330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.  169 КАС України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 необхідно надати суду довідки з Пенсійного фонду за попередній календарний рік та довідку з органу доходів і зборів на підтвердження обставини, що пенсія є їх єдиним джерелом доходу, або сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA678999980000031219207026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________( реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Ураховуючи викладене та керуючись ст.  169, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              І.  В.  Саприкіна