ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5608/19                                                          Суддя суду 1 інстанції: Євтіфієв В.М. 
Провадження № 33/818/92/20
                        
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості розгляду матеріалів за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміної Т.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 2001 року народження, громадянин України, мешканець м. Дергачі Харківської області

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.
       Судом встановлено, що 02.08.2019 року о 09 год. 15 хв. у м. Харкові по вул. Холодногірській, 25, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, та в закладі охорони здоров`я КНП (ХОР ОНД) відмовився в присутності двох свідків. 
       На вказану судову постанову адвокат Кузьміна Т.Г. лише 06.12.2019 року подала апеляційну скаргу, в якій просить судову постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 271 КУпАП, повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правовоїдопомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчуєтьс япідписами сторін.
Хоча в матеріалах справи і є копія ордеру датованого лише 13.11.2019 року, в якому зазначено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Кузьміною Т.Г. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.25), від 13 листопада 2019 року, однак адвокат Кузьміна Т.Г. не приймала участі при розгляді справи в суді першої інстанції.
Договір про надання правової допомоги (а.с.36,37), від 02.12. 2019 року не передбачає права у захисника подавати клопотання та апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від свого імені.
Разом з тим, право заявляти клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження судової постанови є похідним від права подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подана від імені ОСОБА_1 , проте підписана не ним, а захисником, що просить поновити строк саме ОСОБА_1 .
Апеляційний суд акцентує увагу особи, що підписала апеляцію, що чинний КУпАП не передбачає такого процесуального статусу «представник апелянта».
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Звертаючись  з апеляційною скаргою адвокат в інтересах ОСОБА_1 не надав належних доказів про наявність перешкод у ОСОБА_1 в реалізації самостійного права на оскарження постанови суду в установленому законом строк.
Відповідно до апеляційної скарги, ОСОБА_1 отримав копію постанови 22.10.2019 року.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та апеляційної скарги, місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 вказує: АДРЕСА_1 .
Проте, до апеляційної скарги додає копії медичних висновків з закладу охорони здоров`я адреса якого знаходиться в м. Харкові. (а.с. 31-35)
Тобто, ОСОБА_1 мав можливість періодично приїздити до м. Харкова в заклад охорони здоров`я для отримання консультації лікарів, оскільки з даних медичних висновків вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано знаходись на стаціонарі на дому.
Крім того, відповідно до медичного висновку від 04.11.2019 року ОСОБА_1 категорично відмовився від гопіталізації на стаціонар. (а.с. 33) 
Також посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що вказані медичні висновки є довідками апеляційним судом не приймається, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, будь-які докази, які могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, в матеріалах справи відсутні.
Нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.
Згідно за ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
За таких обставин приходжу до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміної Т.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року підлягає поверненню особі, що її подала.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Кузьміної Т.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2019 року повернути особі, що її подала.
Матеріали справи повернути до Ленінського районного суду м. Харкова, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню особі що її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя –                                                         Я.В. Чопенко