Ухвала
03 лютого 2020 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 379/962/18
провадження № 51-521ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року,
встановив:
29 січня 2020 року до Суду надійшла касаційна скарга засудженого                       ОСОБА_4 на вирок Таращанського районного суду Київської області від                  03 вересня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у якій засуджений порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК  касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
У своїй скарзі, засуджений ОСОБА_4 вказує, що причини пропуску відповідного строку є поважними, оскільки, ним 26 травня 2019 року було надіслано касаційну скаргу на судові рішення, проте результатів її розгляду він не отримував, при цьому не долучив до касаційної скарги будь-яких відомостей на підтвердження того, що дійсно звертався з касаційною скаргою у передбачений законом строк для оскарження. 
Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу. 
Суд касаційної інстанції, згідно зі ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу. 
Тому, при оскарженні судового рішення, у касаційній скарзі має бути вказано на конкретні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, тобто має бути наведено правове обґрунтування заявлених вимог.  
Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» скаржник має право на отримання безоплатної вторинної допомоги, в тому числі для складення документів процесуального характеру.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                  ОСОБА_3