УХВАЛА

08 січня 2020 року 
Київ
справа №160/6323/19
адміністративне провадження №К/9901/608/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Білак М.В.,  перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 у справі №160/6323/19 за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Дніпропетровської області,  Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області,  Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури,  Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", треті особи: Адвокатське об`єднання "Всеукраїнська спілка адвокатів", Громадська спілка "Асоціація захисту прав людини в Україні", про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
2 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 у справі №160/6323/19.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного  оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.
Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій лише в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.
В свою чергу, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається:
неправильне тлумачення закону; 
застосування закону, який не підлягає застосуванню; 
незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції. 
Касаційна ж скарга в частині обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції наведеного не містить. Фактично скарга позивача в частині наведених обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи без зазначення того у чому конкретно полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Враховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, а саме: не зазначено про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при їх ухваленні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для її повернення. 
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 248, 332 КАС України, 

у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 у справі №160/6323/19  повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

М.В. Білак,
Суддя Верховного Суду