ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1946/20 Справа № 206/6095/18 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року,  клопотання задоволено. Зупинено провадження у цивільній справі №206/6095/18 за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа – Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, до набрання законної сили рішення у цивільній справі №206/2110/19 (провадження №2/206/757/19) за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , треті особи:  ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та поділ його в натурі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу мотивовано відсутністю об`єктивних причин, які б перешкоджали розгляду спору між сторонами про усунення перешкод, виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням без вирішення спору між тим ж сторонами про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та поділ його в натурі.
Сторони правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду — без змін з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2018 року відкрито провадження у справі №206/6095/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно позовних вимог, спірне житлове приміщення знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.27, 37-41).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2019 року відкрито провадження у справі №206/2110/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права спільної сумісної власності та поділ в натурі. Згідно змісту позовних вимог, позивач просить визнати 13/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_1 ; поділити 13/50 частини вказаного домоволодіння між нею та ОСОБА_1 в натурі в рівних частках (т.1, а.с.145, 146-147). 
ОСОБА_2 через свого представника — адвоката Ліфлянчика С.І. звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №206/6095/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у якому позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №206/2110/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якому вона просить визнати за нею та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на 13/50 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та поділ його в натурі, оскільки результати розгляду цієї справи мають суттєве значення для вирішення спору між сторонами у справі щодо визнання її такою, яка втратила право користування вказаним спірним житловим приміщенням. 
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись п.6 ч.1 ст.251, п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України, дійшов правильного висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №206/2110/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно та поділ його в натурі. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Таким чином, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська за результатами розгляду справи № 206/2110/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та поділ його в натурі, буде мати суттєве значення для вирішення спору між сторонами у справі №206/6095/18 з приводу права користування спірним житловим приміщенням ОСОБА_2 . 
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування підстав для зупинення провадження у справі, а лише констатує факт наявності двох справ із різними предметами спору; що зупинення провадження у справі порушує його право на володіння та користування належним йому майно; що зупинення провадження призводить до порушення розумних строків розгляду справи, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі, предметом розгляду якої є втрата ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що є похідним від вирішення спору про визнання права спільної сумісної власності на зазначене нерухоме майно та поділ його в натурі у справі № 206/2110/19, результат розгляду якої дійсно може вплинути на результати розгляду даної справи. 
Враховуючи вищезазначене, висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі узгоджуються з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.
Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова