Номер провадження: 22-ц/813/4102/20 
Номер справи місцевого суду: 521/18611/14-ц
Головуючий у першій інстанції Сегела О.М.
Доповідач Цюра Т. 

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Черевка П.М.,
За участю секретаря судового засідання: Ткачука В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд винести рішення, яким вселити його в квартиру АДРЕСА_1 , виділити йому ізольовану кімнату площею 10,7 кв.м., визначити порядок користування приміщеннями: коридором, кухнею, ванною, та санвузлом як приміщеннями загального користування та зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, а також заборонити відповідчці ОСОБА_1 перешкоджати йому у подальшому здійсненні права власності належними йому 1/4 частинами квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 08.12.2014р. за заявою позивача, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині виділу йому ізольованої кімнати площею 10,7 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 , визначення порядку користування приміщеннями: коридором, кухнею, ванною та санвузлом як приміщеннями загального користування, та в частині заборони ОСОБА_1 перешкоджати йому у подальшому у здійсненні права власності належними ОСОБА_2 1/4 частинами спірної квартири були залишені без розгляду (Том І: а.с.41).
Заочним рішенням Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року позов Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення - задоволено. 
Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 в квартиру   АДРЕСА_1 .
Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі  243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок (Том І: а.с. 42-45).
Ухвалою Малиновського районного суду  м. Одеси від 06 січня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення (Том І: а.с. 80-82).
Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою та забороною вчиняти дії - відмовити. 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 серпня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено, а заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року залишено без змін (Том І: а.с. 256-259). 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 серпня 2015 року скасовано та передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Том ІІ: а.с.102-103).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 вересня 2016 року зупинено провадження у зазначеній справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою (Том ІІ: а.с. 214-215). 
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2018 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року та призначено розгляд справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області (Том ІІІ: а.с. 15-16). 
Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.
       Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.
На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.
За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Черевко П.М. (Том ІІІ: а.с. 30).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року та призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Том ІІІ: а.с. 31-32). 
В судове засідання, призначене на 16.01.2020 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Окрім того, 16.05.2019 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява, у якій вона просить апеляційну скаргу задовольнити та розглянути справу за її відсутності (Том ІІІ: а.с. 42). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до наступних висновків. 
Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с.7), інші 3/4 частини вищевказаної квартири належать на праві власності відповідачці  ОСОБА_1 .
З позовної заяви позивача вбачається, що на даний час він не має можливості проживати в квартирі АДРЕСА_1 , так як відповідачка його туди не пускає, перешкоджає йому у розпорядженні його власністю, оскільки замінила замки вхідної двері вищевказаної квартири, чим позбавила його права користування житловим приміщенням. На його вимоги вселитися та вирішити житловий спір добровільно відповідачка реагує відмовою, надавати нові ключі від замка вхідної двері відмовляється.
Через те, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у користуванні його майном, останній немає змоги проживати в квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_2 , як співвласника вищевказаної квартири в частині усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у здійсненні його права власності та вселення його в квартиру АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню, оскільки відповідачка порушує право власності ОСОБА_2 , та створює йому перешкоди в користуванні належним йому майном.
Проте апеляційний суд не може повністю погодитися із таким висновком районного суду, виходячи з наступного. 
Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 ЦПК України.
Питання щодо закриття провадження у справі регулюється ст. 255 ЦПК України, перелік підстав, визначених цією статтею є вичерпним.
Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 
Предметом спору є об`єкти спірних правовідносин, тобто певні матеріальні або нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини та щодо яких виникає спір між позивачем та відповідачем.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 , неодноразово зверталася до суду із заявами про зупинення провадження у вказаній справі, мотивуючи їх тим, що в провадженні Малиновського районного суду м.Одеси розглядається інша цивільна справа за її позовом до  ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування спірною квартирою (справа №521/19212/14-ц), оскільки вимоги обох цивільних справ пов`язані, похідні й вирішення окремо однієї справи може вплинути на результати розгляду іншої справи.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 вересня 2016 року, залишеною без змін постановою Верховного суду від 04 липня 2018 року (Том ІІ: а.с. 240-243), зупинено провадження у зазначеній справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою (Том ІІ: а.с. 214-215). 
29.08.2018 року до апеляційного суду надійшла засвідчена копія рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2016 року по цивільній справі №521/19212/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку із виплатою компенсації її вартості, з копії якого вбачається, що припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м, яка складається в цілому з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень (рішення набрало законної сили 15 листопада 2016 року) (Том ІІІ: а.с. 11-14).
При цьому, у мотивувальній частині рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2016 року зазначено, що «За ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2016 року отримала у ТУ ДСА в Одеській області грошову суму в розмірі 183 370 гривень, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 04.11.2016 року (1 долар США :25,59 грн.) 7 082 (семи тисячам вісімдесят двом) доларам США. До початку судового засідання позивач за попередньою домовленістю із відповідачем, надала представнику більшу суму, ніж отримала, додавши кошти у розмірі 1 518 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 04.11.2016 року 1:25,59, 38 845, 62 гривні. Тобто, відповідач отримавши компенсацію у розмірі 8 600 (вісім тисяч шістсот) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 04.11.2016 року 1:25,59, 220 074 (двісті двадцяти тисячам семидесяти чотирьом) гривням, що підтверджується заявою від 04.11.2016 року визнав, що ринкова вартість квартири визначена позивачем вірно, та не потребує проведення додаткової судової-будівельної експертизи».
Окрім того, у цьому рішенні також зазначено, «…що представником відповідача визнано позовні вимоги позивача, а також одночасно заявлено про відмову від зустрічних позовних вимог….».
Згідно з статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Зважаючи на те, що під час апеляційного розгляду справи встановлено, що спір фактично вже вирішено, тому на думку апеляційного суду предмет спору, в даній справі вже відсутній, оскільки рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2016 року по цивільній справі №521/19212/14-ц, яке набрало законної сили 15 листопада 2016 року, припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Більш того, вищевказаним рішенням суду також встановлено, що позивач ОСОБА_2 04 листопада 2016 року повністю отримав компенсацію у розмірі 8 600 доларів США за ј частину спірної квартири АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції у цій справі слід скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору. 
При цьому, слід роз`яснити учасникам цієї справи наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ч. 2 ЦПК України, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
На підставі викладеного і керуючись п.2 ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 256, с. 374, ч.1 ст. 377, ст. 381,389 ЦПК України, апеляційний суд 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Заочне рішення Малиновського районного суду  м. Одеси від 08 грудня 2014 року - скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом вселення - закрити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  
Повний текст судового рішення складено 24.01.2020 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

                                                                П.М. Черевко