Єдиний унікальний номер 234/9265/19 
Номер провадження 22-ц/804/328/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер 234/9265/19
Номер провадження 22-ц/804/328/20
29 січня 2020 року              м. Бахмут
Донецький апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Агєєва О.В., Космачевської Т.В.
секретаря Ротар Я.Б.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Публічне акціонерне товариство «Місто Банк»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення вкладів за депозитними договорами, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Краматорського міського  суду Донецької області від 04 листопада 2019 року, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Демидовою В.К. в м. Краматорську в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області 04 листопада 2019 року та проголошено в 10 годин 54 хвилини, коли складено  повний текст рішення, не зазначено, -

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 

28 травня 2019 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою, в якій зазначила, що у 2014 році вона з відповідачем уклала два договори банківського вкладу (депозиту). Сумою вкладу 12 112 доларів США під 13% річних до 20 березня 2015 року та сумою вкладу 160 000 гривень під 23% річних до 23 березня 2015 року. Після спливу дії договорів, по телефону вона погодилась з робітником банку на продовження дії договорів. 10.01.2019 року звернулась до відповідача з вимогою про отримання вкладів та процентів по ним, але їй було відмовлено. Просила стягнути на її користь 1 274 066 гривень та 77 003, 70 доларів США. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Краматорського міського  суду Донецької області від 04 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд послався на ту обставину, що позивачкою не доведені позовні вимоги. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
02 грудня 2019 року не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, з урахуванням обставин, наведених у апеляційній скарзі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що банком надана квитанція від 10.04.2015 року по якій вона ніби то отримала гроші, а про заяву вказано, що вона  від 07.04.2015 року. Таким чином документів мало бути два. Крім того, по повідомленню Державної прикордонної служби вона не могла бути у Краматорську 10.04.2015 року. Крім того, виписка з особистого рахунку номер рахунку не співпадає з депозитним договором, а сама виписка не є документом на видачу грошей.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Краматорського міського суду.

В судовому засіданні позивачка доводи апеляційної скарги підтримала та пояснила, що свої депозити вона з банка так й не змогла отримати. Заяви про видачу готівки вона не підписувала. Та вона у зазначені дати взагалі не приїжджала до банку, що підтверджується роздруківкою Державної прикордонної служби про перетин лінії розмежування. 

Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.176). У судове засідання представник відповідача не з`явився, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено.

28 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду з позовною заявою до АТ «Місто Банк» в особі Краматорського відділення про стягнення суми заборгованості, яку мотивує тим, що 17 грудня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № DO/1781/USD банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в доларах США без права поповнення та виплатою відсотків в кінці строку.
За зазначеним договором AT «Місто Банк» (надалі банк) у особі начальника Краматорського відділення ДФ AT «Місто Банк» Краснікової Ю.С., яка діяла на підставі Положення про Краматорське відділення та довіреності від імені банку, прийняв від неї кошти (надалі за текстом вклад) на наступних умовах:
-        Сума вкладу - 12112,00 USD (дванадцять тисяч сто дванадцять доларів США 00 центів);
-        Валюта вкладу-USD (долар США);
-        Строк зберігання вкладу-з 17 грудня 2014 р. до 20 березня 2015 р.;
-        Відсоткова ставка - 13% (тринадцять відсотків) річних.
Крім того, 18 грудня 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір № DO/1782/UAH банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в гривнях без права поповнення та виплати відсотків в кінці строку.
За зазначеним договором банк у особі начальника Краматорського відділення ДФ банку Краснікової Ю.С., яка діяла на підставі Положення про Краматорське відділення та довіреності від імені банку, прийняв від неї кошти (надалі за текстом вклад) на наступних умовах:
-        Сума вкладу - 160000,00 UAH (сто шістдесят тисяч гривень, 00 коп.);
-        Валюта вкладу - UAH (гривня);
-        Строк зберігання вкладу- з 18 грудня 2014 до 23 березня 2015;
-        Відсоткова ставка - 23% (двадцять три відсотки) річних.

З наведених договорів вбачається, що вони були строковими і діяли до 20 березня та 23 березня 2015 року відповідно.
Надана позивачем квитанція від 18.12.2014 року та меморіальний ордер від 17.12.2015 року, підтверджують внесення позивачем ОСОБА_1 коштів за договорами № DO/1781/USD та № DO/1782/USD.
Як вбачається із копії заяв про видачу готівки, виписки з особового рахунку, оригінали яких дослідженні в судовому засіданні, після закінчення терміну дії договору № DO/1782/UАН від 18.12.2014 року, 23.03.2015 року кошти в розмірі 160 000,00 грн. були перераховані на рахунок до запитання.
Згідно виписки з особового рахунку, після закінчення терміну дії договору № DO/1781/USD від 17.12.2014 року, 20.03.2015 року кошти в розмірі 12112,00 доларів США були перераховані на рахунок до запитання.
Таким чином, Договір № DO/1782/UАН від 18.12.2014 та Договір №DO/1781/USD від 17.12.2014 припинили свою дію по закінченню строку, а саме 23.03.2015 року та 23.03.2015 року відповідно. 

Відповідно до «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. № 516, вклад (депозит) - це грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку (під процент або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (п. 1.1. Постанови НБУ № 516).
Сума, строки та умови приймання вкладів (депозитів) визначаються між банком та вкладником на договірних засадах (п. 1.3. Постанови НБУ № 516).
Відповідно до п. 1.4. вказаної Постанови, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується, зокрема, договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки.
Частиною 1 ст. 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (ч. 1 ст. 1059 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України та п. 3.3. Постанови НБУ № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження укладення між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Місто Банк» договорів банківського вкладу в письмовій формі, як того вимагає закон, строком до 10 січня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками, зробленими судом першої інстанції в частині того, що дії депозитних договорів були закінчені. 
Депозитні договори більше не укладались. 
Відповідно гроші позивачки повинні були утримуватись в банку на рахунках до вимоги. 

Апеляційним судом встановлено.

Заперечуючи проти позову та проти апеляційної скарги відповідач послався на ту обставину, що позивачка підписувала заяви про видачу готівки (а.с.73, 74), то цю готівку вона отримала, й банк їй нічого не повинен. 
Позивачка заперечувала, що вона підписувала ці заяви, але не заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.
З цих підстав суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

Але з такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Прийом готівки, її видача клієнту банку та інші операції регламентовані Інструкцією про ведення касових операцій банками України (далі Інструкцією), затвердженою Постановою Правління Національного банку України № 103 від 25 вересня 2018 року.
Відповідно до п. 151 Інструкції, Банк (філія, відділення) після завершення видачі готівки клієнту відповідно до законодавства України, умов договору та згідно з Положенням про організацію роботи щодо здійснення касових операцій, правилами платіжної системи зобов`язаний йому надати у вигляді паперового або електронного документа один примірник видаткового касового документа (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер). 
Таким чином для отримання готівки клієнт повинен написати відповідну заяву (намір на отримання готівки), а після отримання готівки повинен підписати видатковий касовий ордер, що підтверджує факт отримання готівки.
Позивачка й у суді першої інстанції й апеляційному суді заперечувала факт отримання готівки у відповідача.
Апеляційним судом було задоволено клопотання позивачки та 15.01.2020 року та винесено ухвалу про витребування у відповідача оригіналів заяв про видачу готівки (а.с.159), копію якої відповідач отримав 22.01.2020 року (а.с.177), але не надав до апеляційного суду ні оригіналів заяв про видачу готівки ні будь-якої відповіді з цього приводу.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що в матеріалах справи є копії двох заяв про видачу 150000 гривень та 10000 гривень. А будь-яких заяв про видачу депозиту у доларах США взагалі не має.
Що ставить під сумнів достовірність наданої відповідачем інформації.

Надаючи оцінку доказам у справі колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
Заява про видачу готівки - це заява про намір отримати готівку. Намір слід це реалізувати, тобто фактично цю готівку отримати. А єдиний документ, що підтверджує факт отримання готівки - це видатковий касовий ордер.

Банк-відповідач копію чи копії таких ордерів не надав, більш того він не згадає про існування таких ордерів ні у відзиві на позовну заяву (а.с.66-69), ні у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.163-166).
Таким чином, у матеріалах цивільної справи не має жодного доказу на спростування позиції позивачки, що вона не отримала свої гроші з банку після того, як закінчились депозитні договори.

Отже позовні вимоги в цій частині є доведеними.

Враховуючи, що після спливу терміну дії укладених договорів, інші у письмовій формі не укладались, нараховували проценти не має юридичних підстав.

Враховуючи умови депозитів слід зробити наступні розрахунки:

Договір № DO/1781/USD від 17 грудня 2014 року - строк дії з 17.12.2014 року по 20.03.2015 року. Сума - 12112 доларів США. Ставка - 13% річних, відповідно (13:12) - 1,083% в місяць. Повні місяці - січень 2015 року, лютий 2015 року, застосовується 1,083% в місяць. Грудень 2014 року 14 днів, ставка 0,489%. Березень 2015 року 19 днів, ставка 0, 664%. Загалом за вказаний період часу, з вказаної суми за вказаною процентною ставкою буде нараховане 402, 10 доларів США. Тобто стягненню підлягає 12 514 (дванадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) доларів США 10 центів, що складаються із суми вкладу в розмірі 12112 доларів США та процентів у розмірі 402, 10 доларів США.

Договір № DO/1782/UAH від 18 грудня 2014 року - строк дії з 18.12.2014 року по 23.03.2015 року. Сума - 160000 гривень. Ставка - 23% річних, відповідно (23:12) - 1,917% в місяць. Повні місяці - січень 2015 року, лютий 2015 року, застосовується 1,083% в місяць. Грудень 2014 року 13 днів, ставка 0,804%. Березень 2015 року 22 дня, ставка 1,917%. Загалом за вказаний період часу, з вказаної суми за вказаною процентною ставкою буде нараховане 9595,70 гривень. Тобто стягненню підлягає 169 595 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок, що складаються із суми вкладу в розмірі 160 000 гривень та процентів у розмірі 9595, 70 гривень.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Отже, суд першої інстанції, не повно з`ясував обставини страви, тому дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності, не надав їм належної оцінки. Не правильно застосував матеріальний закон, що привело до помилковим висновкам по справі.
Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також не правильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуєме рішення підлягає скасуванню з винесенням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення коштів які позивачка поклала в банк на виконання депозитних договорів з відповідними процентами. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з мотивів приведених вище.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
При зверненні до апеляційного суду зі скаргою позивачка повинна була оплатити 14 407, 50 грн. судового збору, але відповідно до ст.22  Закону України «Про захист прав споживачів» її було звільнено від сплати судового збору.
На час винесення рішення по справі офіційний курс долара США до гривні становив 2472,04 гривні за 100 доларів США.

ОСОБА_1 позовні вимоги заявлені про стягнення певних сум у доларах США та у гривні.
Враховуючи, зазначене для визначення ціни позову, слід перерахувати позовні вимоги в єдину валюту - гривню України. 
Таким чином загальна сума позову становить - 3 177 628, 27 гривень.
При перерахуванні стягнутих рішенням суду грошей в єдину валюту - гривню України по зазначеному вище курсу сума становить - 478 949,26 гривень.
Таким чином, можливо розрахувати на скільки відсотків судом задоволені позовні вимогу за наступною формулою: 478 949,26 : 3 177 628, 27 х 100% = 15%.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню на 15% від заявлених, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2161 (дві тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок (15% від 14 407, 50 грн.).
Керуючись ст. ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Краматорського міського  суду Донецької області від 04 листопада 2019 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» ЄРДПОУ 20966466 на користь ОСОБА_1 вклад за договором банківського вкладу (депозиту) № DO/1781/USD від 17 грудня 2014 року у розмірі 12 514 (дванадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) доларів США 10 центів, що складаються із суми вкладу в розмірі 12112 доларів США та процентів у розмірі 402, 10 доларів США.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» ЄРДПОУ 20966466 на користь ОСОБА_1 вклад за договором банківського вкладу (депозиту) № DO/1782/UAH від 18 грудня 2014 року у розмірі 169 595 (сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 70 копійок, що складаються із суми вкладу в розмірі 160 000 гривень та процентів у розмірі 9595, 70 гривень.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» ЄРДПОУ 20966466 на користь держави судовий збір у розмірі 2161 (дві тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Вступна та резолютивна частини постанови були оголошені в судовому засіданні 29 січня 2020 року. Повний текст постанови виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 03 лютого 2020 року.

Судді: