УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/16939/19
Провадження № 22-ц/4820/137/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,
секретар судового засідання Гриньова А.М.,
з участю представника позивача Галюка В.В. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/16939/19 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року (суддя Продан Б.Г., повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У червні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 19 червня 2018 року з ОСОБА_2 був укладений договір приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на укладення зазначеного договору і приєднання до умов кредитного договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на день підписання заяви. За умовами вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 30% річних. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів не виконував, у зв`язку з чим станом на 29 травня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 271383,16 грн, у тому числі: 133764,63 грн - заборгованість за кредитом (поточна), 88548,61 грн - заборгованість за кредитом (прострочена), 4084,22 грн - заборгованість за нарахованими процентами (поточна), 44985,70 грн - заборгованість за нарахованими процентами (прострочена).
Зазначену заборгованість позивач просив стягнути на його користь.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом у сумі 222313,24 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
ПАТ АБ «Укргазбанк», не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати у цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність відмови в позові про стягнення заборгованості за процентами. Строк договору настав і позичальник повинен повернути позику в повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Тому, наявні правові підстави для стягнення процентів, нарахованих у межах строку дії кредитного договору.
Рішення суду в частині задоволення позову не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Встановлено, що 19 червня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 30% річних на поточну заборгованість і 48% річних на прострочену заборгованість. Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами договору можлива сума кредиту 300000 грн. Відповідно до виписки по рахунку протягом використання платіжної картки сума кредиту збільшувалася позивачем і використовувалася позичальником.
Наведене підтверджується матеріалами справи. 
При відмові в позові про стягнення процентів суд виходив з того, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснювати свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки такі Умови та правила - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відсутні підстави вважати, що при укладенні договору Банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. 
Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Суд помилково послався на ст. 11 Закону України №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» у редакції, якої не було на час укладення договору 19 червня 2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог Банк надав підписаний ОСОБА_2 заяву-договір від 19 червня 2018 року, обсяг якого один аркуш і в розділі 4 «Паспорт споживчого кредиту» якого сторонами визначено строк дії договору по 17 червня 2019 року, орієнтовну суму кредиту 10000 грн, можливу суму кредиту 0,00 - 300000,00 грн, щомісячний платіж по кредиту 7% мінімум 50 грн, пільговий період 30 днів, процентну ставку за кредитом у розмірі 30% річних, процентну ставку на прострочену заборгованість у розмірі 48% річних. 
На думку колегії суддів, такий документ не є значним за обсягом, не стосується усіх аспектів надання банківських послуг і не потребує значного часу та відповідної фахової підготовки для розуміння викладених умов договору.   
За розрахунком позивача станом на 29 травня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 271383,16 грн, у тому числі: 133764,63 грн - заборгованість за кредитом (поточна), 88548,61 грн - заборгованість за кредитом (прострочена), 4084,22 грн - заборгованість за нарахованими процентами (поточна), 44985,70 грн - заборгованість за нарахованими процентами (прострочена).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 
Із наданого позивачем заяви-договору, який підписаний позичальником (а.с.5), вбачається, що сторонами у договорі визначена процентна ставка за кредитним договором - 30% річних, на прострочену заборгованість - 48% річних. 
Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, надав копію заяви-договору від 19 червня 2018 року, підписаного ОСОБА_3 . 
Отже, відповідач був ознайомлений і погодився з умовами кредитування при укладенні 19 червня 2018 року договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові про стягнення процентів, передбачених укладеним між сторонами договором. 
Із розрахунку позивача та його заяви, отриманої апеляційним судом 14 січня 2020 року, вбачається, що поточна заборгованість за процентами за період з 01 по 29 травня 2019 року (у межах строку дії договору) у сумі 4084,22 грн (3688,43 грн + 395,80 грн) нарахована, виходячи з процентної ставки 36% річних, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору. 
З урахуванням передбаченої договором процентної ставки 30% річних поточна заборгованість за процентами за вказаний період складає 3403,52 грн (заборгованість по кредиту 143832,94 грн х 30% (процентна ставка) : 365 днів х 26 днів, за які нараховується заборгованість (з 01 по 26 травня 2019 року), + заборгованість по кредиту 133764,63 грн х 30% : 365 днів х 3 дні (з 26 по 29 травня 2019 року)).
Прострочена заборгованість за процентами за період з 31 жовтня 2018 року по 29 травня 2019 року (у межах строку дії договору) складає 44985,70 грн і нарахована з урахуванням процентної ставки 36% і 48% річних, що не суперечить умовам договору.
Всього заборгованість за процентами складає 48389,22 грн (3403,52 грн + 44985,70 грн). 
Зазначена заборгованість за процентами підлягає стягненню з відповідача з урахуванням того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти, що свідчить про порушення його прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати визначених сторонами у договорі процентів.
Відповідно, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами. 
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 48389,22 грн, у томі числі: поточна заборгованість - 3403, 52 грн, прострочена заборгованість - 44985,70 грн.   
На підставі ч. 1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення. 
Пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,75%) стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 5712 грн 41 коп. При цьому суд враховує суму судового збору, яка підлягала сплаті за подання апеляційної скарги в сумі 1655,98 грн (перегляд судового рішення в частині позовних вимог (оспорюваних сум)), а не фактично сплачену в більшому розмірі суму судового збору.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково. 
 
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року в частині відмови в позові та стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позов про стягнення процентів задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (місце знаходження вул. Єреванська, 1, м. Київ, ІК ЄДРПОУ 23697280) заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 48389 грн 22 коп (сорок вісім тисяч триста вісімдесят дев`ять грн 22 коп), в тому числі: поточна заборгованість - 3403 грн 52 коп (три тисячі чотириста три грн 52 коп), прострочена заборгованість - 44985 грн 70 коп (сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн 70 коп)
В решті рішення суду залишити без змін. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у сумі 5712 грн 41 коп (п`ять тисяч сімсот дванадцять грн 41 коп).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач О.І. Талалай 

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта