ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5228/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  11 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                  Оксененка О.М.,
суддів:                                                        Лічевецького І.О.,
                                                             Мельничука В.П.,
При секретарі:                                Пономаренко О.В.,
За участю представника позивача:   Станковича М.І.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: 
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити виплату одноразової грошової допомоги йому згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 у розмірі 250 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.            
Рішенням Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оброни України, яке оформлено Протоколом від 06.04.2018 № 37 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 01 липня 2017 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
05 листопада 2019 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява від Міністерства оборони України про роз`яснення судового рішення, в якій заявник просить роз`яснити відповідно до якого Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України слід призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017 з урахуванням виплачених сум.
Вказана заява обґрунтована тим, що відповідачу незрозумілим є порядок та спосіб виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 по справі № 320/5228/18, так як не зазначено відповідно до якого саме нормативного акту, з урахуванням яких саме внесених до нього змін, слід призначити та виплачувати одноразову грошову допомогу позивачу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 у справі № 320/5228/18.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким роз`яснити відповідно до якого Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України слід призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017 з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку зі встановленням 25% втрати працездатності та III групи інвалідності позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 21315 грн.
Відтак апелянту незрозуміло якою редакцією Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 чи можливо іншого нормативно-правового акту слід керуватись відповідачу при призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що у мотивувальній частині рішення судом першої інстанції було визнано право позивача на отримання одноразової грошової допомоги з огляду на норми Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.
При цьому, вказане рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 було виконано відповідачем з огляду на рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом №173 від 05 грудня 2019 року щодо виплати йому одноразової грошової допомоги.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач звернувся до суду за роз`ясненням судового рішення не з підстав незрозумілості резолютивної частини рішення, а у зв`язку з необхідністю роз`яснення порядку виконання рішення, тому відсутні підстави для задоволення такої заяви.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною першою ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
При цьому, роз`яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. 
Таким чином, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту та викладенні рішення суду в більш ясній і зрозумілій формі для його виконання.
У такому разі в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення та суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Як свідчать матеріали справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оброни України, яке оформлено Протоколом від 06.04.2018 № 37 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 01 липня 2017 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року з урахуванням виплачених сум.
Тобто, вказане судове рішення у резолютивній частині є чітким та зрозумілим, та у мотивувальній частині судами наведено належне правове обгрунтування та підстави, які регулюють спірні правовідносини з відповідним посиланням на норми Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві, заьвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.
При цьому, вказані рішення набрали законної сили та у касаційному порядку відповідачем оскаржено їх не було.
У той же час, подана Міністерством оборони України заява про роз`яснення судового рішення за своїм змістом є заявою про роз`яснення порядку його виконання, тобто заявник фактично просить вказати, як виконати постанову суду від 16.08.2019, що не є роз`ясненням її змісту.
За приписами статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.
Таким чином, законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (ст.254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (ст.378 КАС України).
Тобто, поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що постанова яку просить роз`яснити заявник, по суті є чіткою за змістом, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №173 від 05.12.2019, згідно якого Міністерством оборони України на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, призначено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 250-крааного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року у розмірі 400000 грн.
Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення судового рішення.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук