УХВАЛА

03 січня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.000967
адміністративне провадження №К/9901/332/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року 
у справі № 1.380.2019.000967 
за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби 
про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
02 січня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної фіскальної служби України.
Зазначена скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ч. 3 ст. 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 3 ст. 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами
Відповідно до ч. 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Згідно ч. 5, 6 ст. 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Зазначене дає підстави вважати, що в разі підписання касаційної скарги представником скаржника, до матеріалів скарги має бути долучений або оригінал документа, що посвідчує право представника на вчинення такої дії або належним чином завірена копія зазначеного документа.
Поряд з цим слід відзначити, що нормативно-правовим актом, що регулює порядок засвідчення копій документів зокрема є Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5 (далі - Правила).
Відповідно до п. 8 гл. 10 роз. ІІ Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.
Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
З поданих матеріалів касаційної скарги слідує, що касаційна скарга підписана представником Державної фіскальної служби України за довіреністю Яровою А. А., до неї долучено копію довіреності, яка взагалі не засвідчена, як цього вимагають вищевказані приписи законодавства.
Також, Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (ст. 17 та 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.
Таким чином, додана до касаційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження Ярової А. А. на представництво в Державній фіскальній службі України.
Згідно п. 1 ч. 5 ст. 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Керуючись статтями 55, 59, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000967 - повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

А.В. Жук,
Суддя Верховного Суду