П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року
м. Київ
Справа № 712/10439/16-а
Провадження № 11-842апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 11 січня 2017 року (суддя Марцішевська О. М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року (судді Беспалов О. О., Грибан І. О., Губська О. А.) у справі № 712/10439/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв «Черкаське пиво» (далі - ПрАТ «Черкаське пиво») до Черкаської міської ради (далі - Міськрада), треті особи: ФОП  ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» (далі - ПАТ «Черкаське хімволокно»), про часткове скасування рішень та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог
1.                 У вересні 2016 року ПрАТ «Черкаське пиво» звернулося до суду з позовом до Міськради, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило скасувати рішення відповідача від 19 квітня 2016 року № 2-546 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» дозволу на розроблення документації із землеустрою на вул. Різдвяній між вул.  Гетьмана Сагайдачного та пров. Свободи» та від 29 липня 2016 року № 2-896 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» земельної ділянки в оренду на вул. Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров.  Свободи » стосовно частини земельної ділянки площею 0,0122 га за адресою: АДРЕСА_4 (далі - спірна земельна ділянка).
2.                 На обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Черкаське пиво» зазначило, що у зв`язку з набуттям у 2014 році права власності на нежитлові приміщення комплексу до позивача згідно зі статтею 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статтею 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право користування спірною земельною ділянкою площею 2,2107 га на тих самих умовах та у тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Однак Міськрада на порушення цього права, без згоди ПрАТ «Черкаське пиво», надала в оренду ПАТ «Черкаське хімволокно» частину спірної земельної ділянки площею 0,0122 га, користувачем якої є позивач, чим порушила його права.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.                 Соснівський районний суд міста Черкаси постановою від 11 січня 2017 року в задоволенні позову відмовив.
4.                 Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки попередній власник нині належних позивачу нежитлових приміщень не укладав з Міськрадою договір оренди землі та відповідно не набув у встановленому законом порядку право користування спірною земельною ділянкою, то це право не набув і позивач при переході до нього права власності на нежитлові приміщення за договором купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року. Позивач після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна також не укладав з Міськрадою договір оренди землі, а отже, у встановленому законом порядку права користування спірною земельною ділянкою не набув. Відтак суд дійшов висновку, що оспорювані рішення прийняті Міськрадою в межах чинного законодавства. 
5.                 Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 березня 2017 року скасував постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування рішення Міськради від 29 липня 2016 року № 2-896 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» земельної ділянки в оренду на вул. Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров. Свободи » стосовно частини спірної земельної ділянки площею 0,0122 га та закрив провадження у справі в цій частині на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. В іншій частині постанову суду першої інстанції апеляційний суд залишив без змін.
6.                 Закриваючи провадження в адміністративній справі в частині вказаної вище позовної вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України. При цьому апеляційний суд керувався правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, відповідно до якої у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватись у порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки виникає спір про цивільне право.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
7.                 Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, третя особа - ФОП  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що суди порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема норми, що визначають юрисдикцію цього спору.
8.                 Обґрунтовуючи незаконність рішень судів попередніх інстанцій, скаржник вказує на публічно-правовий характер цього спору, оскільки спори щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування підлягають розгляду місцевими загальними судами за правилами КАС України.
9.                 На думку ФОП  ОСОБА_1 , позивач має право на оформлення спірної земельної ділянки в тому розмірі (2,2107 га), у якому вона передавалась при оформленні договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладеного між ФОП  ОСОБА_1 і ПрАТ «Черкаське пиво», оскільки Міськрада своїм рішенням від 09 лютого 2012 року № 3-632 надала скаржнику спірну земельну ділянку під нежитловими приміщеннями в оренду.
10.             На підставі викладеного скаржник просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ «Черкаське пиво» повністю.
Позиція інших учасників справи
11.             На час розгляду справи її учасники відзивів на касаційну скаргу не надіслали.
Рух касаційної скарги
12.             Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 31 березня 2017 року відкрив касаційне провадження в цій справі.
13.             15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.
14.             Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
15.             У лютому 2018 року касаційну скаргу ФОП  ОСОБА_1 передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
16.             Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08 серпня 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, мотивувавши це тим, що учасник справи оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
17.             Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 вересня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи згідно з пунктом 1 частини першої статті 345 КАС України, з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також зважаючи на характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
18.             28 жовтня 2014 року ФОП  ОСОБА_1 (продавець) і ПрАТ «Черкаське пиво» (покупець) уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень комплексу, а саме: частини складу літ. «А-ІІ»: приміщення першого поверху за № 1, 1-30, 39-66 загальною площею 3019,3 кв. м, № 31-38 загальною площею 539,5 кв. м, приміщення другого поверху за № 1-30 загальною площею 514,7 кв. м, № 31-34 загальною площею 148,3 кв. м, приміщення підвалу за № І, 1-10 загальною площею 165,7 кв. м; прохідна літ. «З-І»; вагова літ. «Ж», «Ж-1»; трансформаторна літ. «Е», склад обладнання літ. «И-І» загальною площею 12,1 кв. м; огорожа № 1, 2, частина огорожі № 3; огорожа № 7; частина замощення І, що розташовані на спірній земельній ділянці площею 2,2107 га.
19.             Спірна земельна ділянка площею 2,2107 га була надана ФОП  ОСОБА_1 у користування на підставі рішення Міськради від 09 лютого 2012 року № 3-632 «Про надання ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_4 ». Договір оренди спірної земельної ділянки між ФОП  ОСОБА_1 та Міськрадою не укладався.
20.             28 вересня 2015 року Міськрада надіслала ПрАТ «Черкаське пиво» вимогу щодо оформлення права користування спірною земельною ділянкою під об`єктами нерухомого майна, що перебувають у його власності, однак договір оренди укладений не був.
21.             Міськрада рішенням від 31 березня 2016 року № 2-467 скасувала своє рішення від 09 лютого 2012 року № 3-632, а спірну земельну ділянку площею 2,2107 га віднесла до земель Міськради, не наданих у власність чи користування.
22.             19 квітня 2016 року Міськрада прийняла рішення № 2-546, яким надала ПАТ «Черкаське хімволокно» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2240 га в оренду на вул. Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров. Свободи під будівництво підземної ділянки тепломережі.
23.             Проєкт землеустрою розроблений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 . Згідно з Генеральним планом міста Черкаси, затвердженим рішенням Міськради від 29 грудня 2011 року № 3-505, спірна земельна ділянка належить до території вулично-дорожньої мережі.
24.             Згідно з графічними матеріалами проєкту землеустрою площа спірної земельної ділянки складає 0,2240 га, що віднесені до земель Міськради, не наданих у власність чи користування, з яких 0,2118 га - землі загального користування, 0,0122 га перебувають у користуванні ФОП  ОСОБА_1 .
25.             Міськрада рішенням від 29 липня 2016 року № 2-896 затвердила ПАТ «Черкаське хімволокно» проєкт землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та надала в оренду терміном на 33 роки земельну ділянку площею 0,2240 га з кадастровим номером 7110136400:03:016:0181 на вул .  Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров . Свободи для будівництва підземної ділянки тепломережі.
26.             09 серпня 2016 року між Міськрадою та ПАТ «Черкаське хімволокно» укладено договір оренди землі.
27.             Вважаючи спірні рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
28.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
29.        Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття судами оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
30.        На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
31.        Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
32.        Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
33.        Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.
34.        Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
35.        Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
36.        Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
37.        Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
38.             Відповідно до частини першої статті 6 КАС України(у редакції, чинній на час прийняття судами оскаржуваних рішень) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
39.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
40.        Як установлено матеріалами справи, звернення ПрАТ «Черкаське пиво» до адміністративного суду із цим позовом обумовлено тим, що внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваних рішень у ПАТ «Черкаське хімволокно» виникло право оренди на спірну земельну ділянку площею 0,2240 га з кадастровим номером 7110136400:03:016:0181, що порушує право позивача на користування частиною спірної земельної ділянки під нерухомим майном, що належить йому на праві власності.
41.        Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
42.        Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
43.        Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
44.        Між сторонами у справі виник спір про цивільне право і подальше оспорювання права оренди частини спірної земельної ділянки не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права оренди на земельну ділянку. У відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.
45.        Таким чином, викладений в оскаржуваній ухвалі висновок суду апеляційної інстанції про те, що позовна вимога про скасування рішення Міськради від 29 липня 2016 року № 2-896 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» земельної ділянки в оренду на вул. Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров.  Свободи » стосовно частини спірної земельної ділянки площею 0,0122 га не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
46.             Схожих висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 826/13628/16 (провадження № 11-538апп18), 13 червня 2018 року у справі № 522/5668/17 (провадження № 11-417апп18), 20 червня 2018 року у справі № 727/10968/17 (провадження № 11-524апп18), 03 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18)та 16 жовтня 2019 року № 504/1438/14-а (провадження № 11-900апп19).
47.        Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог у частині скасування рішення Міськради від 19 квітня 2016 року № 2-546 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» дозволу на розроблення документації із землеустрою на вул .  Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та пров.  Свободи » стосовно частини спірної земельної ділянки площею 0,0122 га, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
48.        Велика Палата Верховного Суду вважає помилковим цей висновок судів попередніх інстанцій з огляду на те, що рішення Міськради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є одним з етапів процесу отримання права власності чи користування земельної ділянки, а реалізація права користування відбулась на підставі рішення відповідача про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» земельноїділянки в оренду шляхом укладення відповідного договору.
49.        За правилами пункту 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.
50.        Оскільки спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених прав ПрАТ «Черкаське пиво», що виникають із земельних відносин, та з огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір має вирішуватися судами за правилами ГПК України.
51.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
52.             За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи
53.             Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
54.             На підставі пункту 5 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.
55.             За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження.
56.             Відповідно до частини третьої статті 354 КАС України у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
57.             Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій розглянули позовну вимогу про скасування рішення Міськради від 19 квітня 2016 року № 2-546 з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про скасування постановлених у справі судових рішень у цій частині із закриттям провадження у справі.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 354, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 11 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Приватного акціонерного товариства по виробництву пива і безалкогольних напоїв «Черкаське пиво» про скасування рішення Черкаської міської ради від 19 квітня 2016 року № 2-546 «Про надання ПАТ «Черкаське хімволокно» дозволу на розроблення документації із землеустрою на вул. Різдвяній між вул . Гетьмана Сагайдачного та пров.  Свободи » - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.
3. В іншій частині ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2017 року залишити без змін.
4. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству по виробництву пива і безалкогольних напоїв «Черкаське пиво», що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду господарської юрисдикції та що воно має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
 
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                                        В. С. Князєв 
 
                                               С. В. Бакуліна                                                         Н. П. Лященко
 
                                               В. В. Британчук                                                     О. Б. Прокопенко
 
                                               М. І. Гриців                                                             Л. І. Рогач
 
Д. А. Гудима                                                                       О. М. Ситнік
 
                                               В. І. Данішевська                                                  В. Ю. Уркевич
 
                                               Ж. М. Єленіна                                                         О. Г. Яновська
 
О. Р. Кібенко