У Х В А Л А        
 
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 161/20882/18
провадження № 61-584ск20  
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Волинського апеляційного суду 26 листопада 2019 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду 06 грудня 2019 року усправі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,
 
встановив:
 
ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із вищевказаною касаційною скаргою.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки до касаційної скарги не додано документи на підтвердження сплати судового збору.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України  «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не     є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто він не входить до структури заробітної плати.
Відтак, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
Окрім того, законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогами про скасування наказу про звільнення та про відшкодування моральної шкоди.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви    і скарги в розмірі оспорюваної суми.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у грудні 2018 року.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762, 00 грн. 
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову,  але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином,   ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за оскарження судових рішень в частині позовної вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу про звільнення) у розмірі 1 409, 60 грн (1 762, 00 грн x 0,4 x      200%), в частині позовної вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулута відшкодування моральної шкоди) у розмірі 1 155, 22 грн ((56 761, 30 грн + 1 000 грн) x 1% x 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                 у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007 , ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду 26 листопада 2019 року та додаткову постанову Волинського апеляційного суду 06 грудня 2019 року залишити без руху. 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  М. Ю. Тітов