ПОСТАНОВА
Іменем України

17 лютого 2020 року 
Київ
справа №808/4077/17
адміністративне провадження №К/9901/22617/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Стеценка С.Г.,
суддів Бучик А. Ю., Тацій Л. В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС - М" до Вільнянської районної державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", Селянське (фермерське) господарство "Лещенко В. М.", Фермерське господарство "Світанок-2005", Запорізька обласна державна адміністрація про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС - М" на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 (головуючий суддя Ясенова Т. І., судді: Головко О. В., Суховарова А. В.),

В С Т А Н О В И В:

I. Короткий зміст позовних вимог

1.          У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОС - М" (далі - Товариство, ТОВ "АГРОС - М", позивач) звернулося з позовом до Вільнянської районної державної адміністрації (далі - Вільнянська РДА, відповідач), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", Селянське (фермерське) господарство "Лещенко В. М.", Фермерське господарство "Світанок-2005", Запорізька обласна державна адміністрація, у якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не передачі в оренду позивачу нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контуром №82 площею 45,0 га; за контуром №105 площею 19,0 га; за контуром №107 площею 36,3 га; за контуром №327 площею 63,1 га; за контуром № 490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту); зобов`язати відповідача вчинити дії, направлені на передачу в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення за контурами полів: контур №82 площею 45,0 га (кадастровий номер: 2321584000:04:002:0014, кадастровий номер: 2321584000:04:002:0218, кадастровий номер: 2321584000:06:003:0176); контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га (кадастровий номер: 2321584000:06:003:0159); контур №327 площею 63,1 га (кадастровий номер: 2321584000:04:002:0420 та кадастровий номер: 2321584000:04:002:0214); контур № 490 площею 95,1 га (кадастровий номер: 2321584000:02:001:0001), які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

2.          Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, Товариство зазначало, що протягом тривалого часу ТОВ «Агрос-М» намагається у встановленому законом порядку отримати в оренду невитребувані земельні частки (паї) на території Михайлівської сільської ради, за межами населеного пункту, повноваження по розпорядженню якими (передача в оренду) покладено на Вільнянську районну державну адміністрацію. Позивач посилається на те, що, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №808/3787/15, яка набрала законної сили 07.06.2017, визнано протиправними дії відповідача з відмови у передачі позивачу нерозподілених (невитребуваних) земельних (часток), що передавались в колективну власність ВАТ «Чапаївське» на земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту), і зобов`язано відповідача розглянути повторно клопотання ТОВ «Агрос-М» від 16.02.2015 №2-2015 про виділення вказаних земельних ділянок. Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем не здійснені дії щодо передачі спірної землі в оренду. 

3.          Крім того, позивач аргументував позов тим, що, незважаючи на скасування численних розпоряджень відповідача від 26.03.2015 №98, 101, 102, від 18.05.2016 №281, №277, №282 від 30.09.2015 №316, винесених на користь інших осіб - користувачів щодо спірної землі, відповідач незаконно відстоює інтереси третіх осіб. Про протиправну бездіяльність відповідача свідчить не лише факт відмови та непередачі в оренду даних земель на підставі заяви від 16.02.2015, а й залишення без вирішення ще трьох звернень позивача від 11.01.2014 №3, від 04.11.2014 №4, від 23.06.2016 про передачу землі в оренду.

II. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4.          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2018 (головуючий суддя Стрельнікова Н. В.) позов задоволено.

5.          Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що    згідно норм діючого законодавства Вільнянська РДА мала відповідні повноваження та підстави для задоволення клопотань (заяв) ТОВ «Агрос-М» щодо передачі спірної землі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Суд дійшов висновку про безпідставний характер відмови у наданні спірної землі в оренду Товариству, що, в свою чергу, вказує на протиправну бездіяльність відповідача. Також, суд зазначив, що у відповідача відсутнє право не виконувати одні заяви на оренду не витребуваних земельних паїв на користь інших аналогічних заяв, поданих пізніше, рівно як і обирати на власний розсуд орендаря без законної мотивації.

6.          Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що третіми особами (ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ « Лещенко В. М.», ФГ «Світанок- 2005») не надані належні та допустимі докази звернення до відповідача із заявами щодо передачі в оренду спірної землі раніше дати першого звернення позивача, тобто до 24.02.2014.

7.          Судом визнані безпідставними посилання відповідача на наявність діючих договорів оренди на спірну землю з тих підстав, що дані договори оренди землі були розірвані за взаємною згодою сторін, нові договори на спірні землі відповідачем з іншими особами не укладалися та доводи відповідача щодо чинності договорів оренди землі на спірну землю спростовуються матеріалами справи та положеннями законодавства.

8.          Суд першої інстанції визнав безпідставною позицію третіх осіб щодо чинності договорів оренди землі з підстав відсутності додаткової угоди про розірвання договору, оскільки це суперечить положенням даних договорів та не ґрунтується на нормах законодавства.

9.          На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про допущення Вільнянською РДА протиправної бездіяльності та наявності підстав зобов`язати відповідача вчинити дії, направлені на передачу в оренду ТОВ «Агрос-М» нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) на земельних ділянках сільськогосподарського призначення.

10.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 рішення суду першої інстанції скасовано та закрито провадження у справі, оскільки, згідно з позицією апеляційного суду, даний спір не є публічно - правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

III. Короткий зміст вимог касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, а також узагальнений виклад позиції інших учасників справи

11.          Не погодившись із названою вище постановою апеляційного суду, Товариство подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

12.          Аргументуючи вимоги касаційної скарги, позивач посилається на те, що суд апеляційної інстанції, на його думку помилково, відніс цей спір до юрисдикції господарських судів, оскільки, виходячи з предмету доказування і суті спірних правовідносин, їх юридичної природи, суб`єктного складу учасників, такий повинен вирішуватись саме в порядку адміністративного судочинства.

13.          До Верховного Суду надійшов відзив Запорізької обласної державної адміністрації на касаційну скаргу позивача, у якому остання підтримала висловлену скаржником позицію та просила задовольнити вимоги касаційної скарги.

14.          Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

IV. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

15.          У серпні 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду надійшла зазначена касаційна скарга, для розгляду якої, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Стеценка С. Г., суддів: Бучик А. Ю., Тацій Л. В.

16.          Ухвалою Верховного Суду від 15.08.2018 відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

17.          Відповідно до ухвали Верховного Суду від 03.02.2020 справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 05.02.2020.

V. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій 

18.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, листами від 24.02.2014, від 11.04.2014 №3, від 04.11.2014 №4, від 16.02.2015 №2-2005, від 06.11.2015, від 11.12.2015 №50-2015, від 28.04.2016, від 06.05.2016, від 19.05.2016, від 23.06.2016, від 19.06.2016 №70-2016 ТОВ «Агрос-М» звернулося до відповідача щодо передачі в оренду нерозподілених (не витребуваних) часток (паїв) за контуром поля №82 площею 45,0 га; контуром поля №105 площею 19,0 га; контуром поля №107 площею 36,3 га; контуром поля №327 площею 63,1 га; контуром поля №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

19.          Листом від 25.03.2014 №01-17/0357 відповідачем було відмовлено у передачі ділянок в оренду позивачу з підстав неврегульованості питання реєстрації договорів оренди таких земель.

20.          Позивачем було отримане роз`яснення від Запорізької обласної державної адміністрації від 09.04.2014 №02-01/0384, яке листом ТОВ «Агрос-М» від 11.04.2014 №4 направлено до відповідача із заявою про передачу спірної землі в оренду.

21.          Судом встановлено, що на листи позивача від 11.04.2014 №3, від 04.11.2014 №4 Вільнянською РДА відповіді ТОВ «Агрос-М» не надані.

22.           10.03.2015 відповідачем було проведено засідання комісії Вільнянської РДА з розгляду земельних питань, яке було оформлене протоколом від 10.03.2015.

23.          Четвертим питанням порядку денного засідання комісії Вільнянської РДА було питання про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою ТОВ «Агрофірма «Славутич», ФГ «Світанок-2005», С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та ТОВ «Агрос-М» із земель невитребуваних земельних часток (паїв) на території Михайлівської сільської ради.

24.          На засіданні було розглянуто звернення позивача від 16.02.2015 №2-2005 та інших трьох претендентів на дану землю та прийнято рішення про відмову позивачу в передачі в оренду земельних ділянок і наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою на вказані, у листах позивача, землі трьом суб`єктам господарювання: ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та ФГ «Світанок-2005».

25.          Підставою відмови ТОВ «Агрос-М» про передачу спірної землі в оренду зазначено, що ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та ФГ «Світанок-2005» вже багато років обробляють саме ці ділянки, мають техніку, допомагають сільській раді. Одночасно, у рішенні комісії зазначено про відсутність у ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та ФГ «Світанок-2005» відповідних договорів оренди на користування даною землею.

26.          На підставі рішення комісії, розпорядженням голови Вільнянської РДА від 26.03.2015 №98, 101, 102 відповідачем було надано дозвіл С(Ф)Г « Лещенко В.М. », ФГ «Світанок-2005», ТОВ «Агрофірма «Славутич» на виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) за контуром поля №82 площею 45,0 га; контуром поля №105 площею 19,0 га; контуром поля №107 площею 36,3 га; контуром поля №327 площею 63,1 га; контуром поля №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту) з числа не витребуваних часток (паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та подальшої передачі в оренду.

27.          Надалі, розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 26.05.2016 №301 за результатами перевірки, комісія по розгляду земельних питань Вільнянської РДА була ліквідована, у зв`язку з численними порушеннями комісією норм законодавства та прав суб`єктів господарювання.

28.          За скаргою ТОВ «Агрос-М» розпорядженням голови Запорізької обласної держадміністрації від 09.06.2015 №201 «Про скасування розпоряджень голови Вільнянської районної державної адміністрації від 26.03.2015 №98 та №101, 102» були скасовані розпорядження голови Вільнянської РДА від 26.03.2015 №98, 101, 102 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на відведення спірної землі для ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. », ФГ «Світанок-2005» як такі, що суперечать чинному законодавству.

29.          Як вбачається з пояснювальної записки до розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 09.06.2015 №201, наданої до матеріалів справи, підставами скасування розпоряджень відповідача №№98,101,102 від 26.03.2016 було порушення норм земельного законодавства, прав ТОВ «Агрос-М» і надання незаконних переваг суб`єктам, які без правовстановлюючих документів обробляють спірні землі, а саме ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. », ФГ «Світанок-2005».

30.          Розпорядження голови Запорізької обласної держадміністрації від 09.06.2015 №201 «Про скасування розпоряджень голови Вільнянської районної державної адміністрації від 26.03.2015 №98 та №101, 102» було оскаржено у судовому порядку. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2015 у справі №808/7285/15 у позові С(Ф ) Г «Лещенко В.М. » про скасування розпорядження відмовлено, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 по справі №808/7285/15 постанову суду першої інстанції залишено без змін.

31.          Запорізькою облдержадміністрацією листом від 15.06.2015 №03576/08-32 було доведено до відома відповідача, що при розгляді питань передачі в оренду земель с/г призначення із земель не витребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) за контурами полів №82, №490, №327, №107, №105, розташованих на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, зважаючи на те, що стосовно зазначених ділянок надходили заяви про передачу в оренду від кількох суб`єктів господарювання, Вільнянською райдержадміністрацією порушувався принцип неупередженості та неправомірно надавалися переваги суб`єктам господарювання ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. »,ФГ «Світанок-2005», які в порушення вимог земельного законодавства обробляли земельні ділянки без правовстановлюючих документів.

32.          Як зазначено позивачем, ТОВ «Агрос-М» з метою захисту своїх прав звернулось до Народного депутата України ОСОБА_5 зі скаргою на дії Вільнянської РДА.

33.          За результатами розгляду звернення Народного депутата України ОСОБА_5 від 25.04.2016 №25-04/16-2-Т, Запорізькою облдержадміністрацією розпорядженням Голови від 23.05.2016 №286 «Про створення комісії з розгляду депутатського звернення народного депутата ОСОБА_5 » була створена спеціальна комісія. В ході роботи комісії було виявлено прийняття нових розпоряджень Головою Вільнянської РДА від 18.05.2016 №277, 281, 282 про надання дозволу С( Ф )Г « Лещенко В.М. », ТОВ «Агрофірма «Славутич» та ФГ «Світанок-2005» на виготовлення технічної документації на спірну землю з метою подальшої передачі в оренду.

34.          Розпорядженням голови Запорізької облдержадміністрації від 26.05.2016р. №302 розпорядження відповідача від 18.05.2016 №281, 277, 282 були також скасовані з підстав їх неправомірності.

35.          Так, згідно листів Запорізької облдержадміністрації від 03.06.2016 №03812/08-41, від 17.06.2016 №03381/08-32 позивач був повідомлений про скасування розпорядженням голови Запорізької облдержадміністрації від 26.05.2016 №302 розпоряджень відповідача щодо спірної землі від 18.05.2016 №281, 277, 282 у зв`язку з незаконною відмовою ТОВ «Агрос-М» щодо передачі в оренду спірної землі, наданням незаконних переваг і необґрунтованого переважного права ТОВ «Агрофірма «Славутич», С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та ФГ «Світанок-2005» в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» та норм діючого законодавства України.

36.          Листом від 27.05.2016 №08-32/1694 Запорізька облдержадміністрація повідомила відповідача про необхідність утриматися від будь-яких дій, спрямованих на розпорядження спірними земельними ділянками з числа невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) до завершення роботи комісії, створеної розпорядженням голови Запорізької ОДА від 23.05.2016 №286 з розгляду депутатського звернення народного депутата України ОСОБА_5 .

37.          Також, Запорізька обладміністрація листом від 26.10.2016 №05-Г-2167-1 повідомила позивача про продовження терміну роботи комісії до 30.12.2016.

38.          Листами Вільнянської РДА від 02.06.2016 №01-17/0534, від 03.06.2016 №01-17/0537 позивачу, на його раніше подані звернення, надані відповіді з відмовою у передачі в оренду полів з числа спірної землі невитребуваних земельних часток (паїв) з підстав виконання відповідачем листа Запорізької облдержадміністрації від 27.05.2016 №08-32/1694 щодо необхідності утримання від дій, спрямованих на розпорядження спірними земельними ділянками з числа невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) до завершення роботи комісії.

39.          Однак, у період з 25.08.2016 до 10.10.2016 - дати завершення роботи комісії обладміністрації, відповідачем були видані нові розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі земельних ділянок в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич», СФГ « Лещенко В.М. », ФГ «Світанок».

40.          Із зазначеними суб`єктами укладені договори оренди землі на спірні ділянки, а саме: видане розпорядження від 23.08.2016 №510, на підставі якого з С( Ф ) Г « Лещенко В.М. » укладено договір оренди землі від 25.08.2016; видане розпорядження від 23.08.2016 №509, на підставі якого з С( Ф ) Г « Лещенко В.М. » укладено договір оренди землі від 25.08.2016; видане розпорядження від 31.08.2016 №522, на підставі якого укладено договір оренди землі від 05.09.2016 з ФГ «Світанок-2005»; видане розпорядження від 04.10.2016 №594, на підставі якого укладено договір оренди землі від 10.10.2016 з ТОВ «Агрофірма «Славутич».

41.          З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, після отримання першої заяви ТОВ «Агрос-М» про надання в оренду спірної землі від 28.02.2014, були укладені наступні договори оренди на дану землю: Договір оренди землі від 02.10.2015 з ТОВ «Агрофірма «Славутич» було укладено на ділянку площею 28 га; Договір оренди землі від 02.10.2015 було укладено з ТОВ «Агрофірма «Славутич» на ділянку площею 95,1 га; Договір оренди землі від 02.10.2015 було укладено з ТОВ «Агрофірма «Славутич» на земельну ділянку площею 36,3 га; Договір оренди землі від 25.08.2016 укладений з С(Ф)Г « Лещенко В.М .» на земельну ділянку площею 29,8 га; Договір оренди землі від 25.08.2016, укладений з С(Ф)Г « Лещенко В.М .» на земельну ділянку площею 27,3702 га; Договір оренди землі від 05.09.2016 укладений з ФГ «Світанок-2005» на земельну ділянку площею 3,2531 га; Договір оренди землі від 10.10.2016 на ділянку площею 14 га укладений з ТОВ «Агрофірма «Славутич».

42.          У подальшому усі перелічені договори оренди землі було розірвано за взаємною згодою сторін, за ініціативою орендарів, згідно розпоряджень голови Вільнянської РДА від 14.12.2017 №627-632.

43.          ТОВ «Агрос-М» звернувся до господарського суду з позовами до Вільнянської РДА з вимогами про скасування та визнання незаконними розпоряджень з передачі спірної землі в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич», про визнання договорів оренди спірної землі недійсними.

44.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.02.2018 по справі №908/1947/16, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.08.2018, за позовом ТОВ «Агрос-М» до Вільнянської РДА визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вільнянської РДА №218 від 27.07.2015 про надання дозволу ТОВ «Агрофірма «Славутич» на виготовлення технічної документації на поле за контуром №490 площею 95,1 га, на поле за контуром №327 площею 28 га, на поле за контуром №107 площею 36,3 га, визнано незаконним та скасовано розпорядження №317 від 30.09.2015 про затвердження технічної документації та про передачу в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич» земельної ділянки площею 95,1 га.

45.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.12.2018 по справі №908/26/17 задоволено позов ТОВ «Агрос-М» до Вільнянської РДА та ТОВ «Агрофірма «Славутич», визнано незаконним і скасовано розпорядження голови Вільнянської РДА №316 від 30.09.2015 про передачу в оренду ТОВ «Агрофірма «Славутич» земельної ділянки площею 36,3 га, визнано недійсним договір оренди землі від 02.10.2015.

46.          ТОВ «Агрос-М» звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Вільнянської РДА від 10.03.2015 з відмови у передачі в оренду Товариству нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв).

47.          Постановою Запорізького адміністративного окружного суду від 23.03.2017 у справі №808/3787/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017, визнано протиправними дії Вільнянської РДА від 10.03.2015 з відмови у передачі в оренду ТОВ «АГРОС-М» нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), що передавались в колективну власність ВАТ «Чапаївське» на земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту), і зобов`язано розглянути повторно клопотання ТОВ «АГРОС-М» від 16.02.2015 №2-2015 про виділення єдиним масивом та надання в оренду ТОВ «АГРОС-М» земельних ділянок сільськогосподарського призначення нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) для сільськогосподарських потреб, розміщені на таких земельних ділянках: контур №82 площею 45,0 га; контур №105 площею 19,0 га; контур №107 площею 36,3 га; контур №327 площею 63,1 га; контур №490 площею 95,1 га, які знаходяться на території Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населеного пункту).

48.          Після отримання листа відповідача від 13.12.2017 №01-32/1411, яким відмовлено позивачу у передачі в оренду вище перелічених нерозподілених земельних часток (паїв), ТОВ «Агрос-М» звернулося до адміністративного суду з даним позовом, який обґрунтовано порушенням прав позивача на отримання в оренду спірних земельних ділянок для ведення сільськогосподарської діяльності та порушенням відповідачем порядку надання в оренду земельних часток (паїв).

VI. Позиція Верховного Суду

49.          Так, статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

50.          Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції, чинній станом на час звернення Товариства до суду з цим позовом, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 

51.          За визначенням пунктів 1, 2, 3, 5, 7 частини першої статті 4 КАС України: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

52.          За змістом частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

53.          В свою чергу, у відповідності з положеннями пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

54.          В той же час, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії або вчинена ним бездіяльність. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

55.          Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

56.          Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 727/10968/17.

57.          Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

58.          Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

59.          За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

60.          Таким чином, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. 

61.          Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі №804/8507/15, а також від 10.04.2019 у справі №350/793/16-а.

62.          Як вбачається з встановлених судами обставин цієї справи, позовна заява Товариства спрямована на захист його цивільних прав та інтересів, а саме - права користування спірними земельними ділянками на правах орендаря, оскільки заявник вважає, що має переважне право перед третіми особами на укладення договору оренди, проти чого останні заперечують й у судах попередніх інстанцій наполягали на чинності договорів оренди землі з підстав відсутності додаткової угоди про їх розірвання. Вимоги ж позовної заяви фактично зводяться до визнання за Товариством переважного права оренди земельних ділянок і спонукання відповідача до вчинення дій, направлених на укладення з позивачем відповідного правочину, тобто спрямовані на захист приватного інтересу ТОВ "АГРОС - М" стосовно користування спірними земельними ділянками шляхом зобов`язання встановлення договірних відносин з потенційним орендодавцем, який має повноваження на розпорядження цією землею.

63.          Водночас, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються, окрім іншого, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України, низкою нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих актів законодавства. У свою чергу, індивідуальні особливості врегулювання правовідносин між сторонами - договором оренди землі.

64.          Відповідно до статті 1 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон №161-XIV), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

65.          Статтею 13 Закону №161-XIV встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

66.          Згідно з положеннями статті 17 цього ж Закону, об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

67.          В свою чергу, частина друга статті 4 Господарського процесуального кодексу України (чинна станом на день звернення до суду з цим позовом) передбачала право юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

68.          Господарський процесуальний кодекс України відносить до юрисдикції господарських судів: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 1, 6, 15 частини першої статті 20).

69.          Колегія суддів враховує, що судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.   Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

70.          Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

71.          До того ж, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

72.          Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №761/33504/14-а, від 18.04.2018 у справі № 802/950/17-а та від 03.10.2018 у справі № 2-а-299/10.

73.          Також, відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

74.          Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

75.          Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

76.          Беручи до уваги наведене і враховуючи суть спірних правовідносин, суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду про те, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів і повинен вирішуватись за правилами господарського судочинства.

77.          Ураховуючи усе вищевикладене, колегія суддів, провівши касаційний розгляд справи у межах повноважень касаційного суду, визначених КАС України, не виявила неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушень норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене відповідно до закону.

78.          За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

79.          Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 350, 355, 356  КАС України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОС - М" залишити без задоволення, а постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С. Г. Стеценко,
А. Ю. Бучик,
Л. В. Тацій,
Судді Верховного Суду