Постанова
Іменем України
13 листопада 2019 року 
м. Київ
справа № 161/16152/14-ц 
провадження № 61-22125св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивачі -ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
відповідачі -Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне», підприємець ОСОБА_3 , 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: Шевучук Л. Я., Данилюк В. А., Грушицького А. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили зобов`язати відповідачів усунути джерела надмірного зволоження і забезпечити інтенсивне провітрювання підвального приміщення будинку, стягнути з відповідачів 19 523,10 грн на відшкодування майнової шкоди, які були витрачені на проведення ремонту у квартирі, та 7 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
Позов обгрунтований тим, що у липні 2013 року позивачі придбали квартиру на АДРЕСА_1 . Починаючи з весни 2014 року, у квартирі значно підвищилася вологість, на стінах з`явилася цвіль, яка поширилася по всій квартирі, шпалери покрилися пліснявою. 
Позивачі вважають, що підвищення вологості в їх квартирі, яке призвело до виникнення цвілі і плісняви на стінах квартири сталося з вини відповідачів, оскільки у підвальному приміщенні будинку тривалий час знаходилася вода і була відсутня природна вентиляція, що призвело до погіршення стану їхнього здоров`я, а тому певний час вони були вимушені винаймати інше житло.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2016 року позов задоволено. Зобов`язано відповідачів усунути джерела надмірного зволоження повітря і забезпечити інтенсивне провітрювання підвалу будинку АДРЕСА_2 , а також здійснити заходи щодо приведення підвального приміщення та сходової клітки у відповідний санітарно - гігієнічний вигляд й здійснити вологозахист стін у місцях, де є грибок і пліснява. Стягнуто солідарно з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку  «Молодіжне» (далі - ОСББ «Молодіжне») та підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 й ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 19 523,10 грн та на відшкодування моральної шкоди - 7 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що саме через неналежне виконання відповідачами  своїх обов`язків щодо обслуговування будинку АДРЕСА_2 позивачам завдано майнову та моральну шкоду.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 28березня 2017 рокурішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у позові.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачі не довели, що саме з вини відповідачів їм була завдана майнова і моральна шкода.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 березня 2017 року, залишити в силі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2016 року. 
Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки у спорах про відшкодування шкоди діє презумція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідачі повинні були довести відсутність своєї вини у завданні шкоди.
Суди повинні були застосувати до спірних відносин положення статті 1209 ЦК України, відповідно до якої відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах.
Оскільки утримання підвалу в будинку не відповідає Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженим Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, саме тому він і заявляв вимоги про зобов`язання відповідачів здійснити заходи щодо приведення підвального приміщення та сходової клітки у відповідний санітарно-гігієнічний вигляд. 
Доводи позивача, викладені у відзиві на касаційній скарзі
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити вимоги позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки вважає, що суди дійшли правильних висновків щодо відсутності доказів на обгрунтування вини відповідачів у завданні шкоди.
Рух справи в суді касаційної інстанції
06 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою й витребувано справу.
У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з розпорядженням від 03 червня 2019 року № 491/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.
Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу Верховний Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 липня 2013 року квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . 
У квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_4 . 
Починаючи з весни 2014 року, у квартирі значно підвищилася вологість, стіни стали вологими, з часом з`явилася цвіль, яка швидко стала поширюватись по всій квартирі. Пошкодження були виявлені на шпалерах, вони змінили колір та стали відклеюватися від стін. На кухні стали цвісти дерев`яні меблі. У спальні поцвів матрац, у вітальні - м`який диван. Вологість у квартирі проявилося на зовнішніх стінах квартири та біля сходів загального коридору в під`їзді.
Одночасно у всіх погіршилося самопочуття, а саме: виник кашель, першіння в горлі, головний біль, порушення сну, в дитини почастішали прояви нежиті. У результаті звернення до алерголога, здачі відповідних аналізів на грибки та плісняву, було підтверджено, що погіршення стану здоров`я зумовлене наявністю у квартирі грибків та плісняви.
Згідно з висновком експертного дослідження від 22 серпня 2014 року № О-90 наявні у квартирі позивачів пошкодження стін грибком виникли внаслідок: протікання мереж водопостачання (стояка) будинку; зволоження стін будинку (підвалу та наземної частини будинку) в районі протікання мереж водопостачання; відсутності природної вентиляції підвального приміщення через закладання вікон підвального приміщення цеглою; ринкова вартість відновлювального ремонту становить 18 475,00 грн. 
Суди також установили, що на підставі договору з керуючимОСББ «Молодіжне» від 01 червня 2013 року (далі - договір) обов`язки з керівництва, управління і господарського обслуговування житлового будинку взяв на себе ОСОБА_3 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Спір між сторонами виникз приводу відшкодування шкоди, завданої неналежним наданням послуг з утримання будинку.
Відповідно до частин першої та третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, як. особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.
Щодо відмови у позові до ОСББ «Молодіжне»
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі -Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; аварія - пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Відповідно до статті 1 Закону виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору;
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Згідно із статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
Згідно з договором виконавець - управитель, яким є підприємець ОСОБА_3 , зобов`язаний: 
пункт 2.4.6. вести господарське обслуговування будинку;
пункт 2.4.8. організовувати ремонт в житловому будинку;
пункт 2.4.9. організовувати і проводити необхідні аварійні роботи і позапланові роботи у будинку;
пункт 2.4.14. здійснювати контроль з станом основних технічних систем водопостачання, конструкціями і зовнішнім покриттям будинку;
пункт 2.4.19. вживати всі заходи до забезпечення збереження дорученого йому майна.
У пункті 3.1.1. договору зазначено, що виконавець - підприємець  ОСОБА_3 несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання цього договору відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно пунктів 1, 8 частини другої статті 25 Закону управитель зобов`язаний: забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих Міністерством юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207  (далі - Правила) технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.
Згідно з пунктом 4.1.3 цих Правил підвальні приміщення повинні бути сухими, чистими, мати освітлення і вентиляцію.
У підвалах і технічних підвалах повинен забезпечуватися температурно-вологісний режим відповідно до встановлених вимог, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхнях огороджувальних конструкцій. Підвали і технічні підвали повинні провітрюватися регулярно протягом усього року за допомогою витяжних каналів, вентиляційних отворів у вікнах і цоколі або інших пристроїв при забезпеченні не менше ніж одноразового повітрообміну. Продухи в цоколях будинків мають бути відкритими. У разі випадання на поверхнях конструкцій конденсату або появи цвілі необхідно усунути джерела зволоження повітря і забезпечити інтенсивне провітрювання підвалу або технічного підвалу через вікна і двері, встановлюючи в них дверні полотна і віконні рами з ґратками або жалюзі (пункт 3.3.1-3.3.4 Правил).
Таким чином, з урахуванням змісту договору обов`язок з утримання підвальних приміщень у належному стані покладено на ОСОБА_3 , який взяв на себе зобов`язання щодо керівництва управлінням і господарським обслуговуванням жилого будинку.
Суд апеляційної інстанціі відмовив у позові до обох відповідачів з підстав недоведеності позовних вимог. 
Верховний Суд зазначає, оскільки ОСББ «Молодіжне» передало житловий будинок в управління та господарське обслуговування ОСОБА_3 , то у позові до ОСББ «Молодіжне» необхідно відмовити як до неналежного відповідача, який не є  суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язків, які з них випливають, перед позивачами.
Щодо відмови у позові до ОСОБА_3 .
Як на правову підставу для відшкодування завданої шкоди, позивачі посилалися на статті 1166, 1167, 1209 ЦК України.
Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Згідно із частинами першою, другою статті 1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару, результатів робіт (послуг).
Верховний Суд зазначає, що відповідно до статті 1209 ЦК України позивач має довести фактичні обставини, сукупність яких згідно із законом зумовлює покладення на виконавця послуг обов`язку відшкодувати завдану шкоду.
Стаття 1209 ЦК України встановлює спеціальні умови позадоговірної відповідальності виконаців послуг за шкоду, завдану внаслідок недоліків послуг,  у цій справі: 1) протиправність заподіяння шкоди, 2) фактична наявність шкоди, завданої майну потерпілої особи, 3) причинний зв`язок між недоліками послуг та шкодою, яка завдано потерпілому.
На відміну від статті 1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави деліктної відповідальності, вирішення питання про відповідальність виконавця відповідно до статті 1209 ЦК України не залежить від їх його вини.
Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доказам у справі, встановив, що висновок спеціаліста від 22 серпня 2014 року не підтверджує доводи позивачів про заподіяння їм майнової та моральної шкоди неправомірними діями відповідачів, оскільки дослідження не містить обґрунтованих висновків щодо причин підвищення вологості у квартирі позивачів.
Відповідно до висновку судової будівельної експертизи від 24 лютого 2017 року, проведеної на підставі ухвали апеляційного суду, у квартирі позивачів у процесі проведення ремонту та влаштування підвісних стель було демонтовано канал вентиляції кухні, влаштовані нові канали вентиляції, які на час проведення дослідження зашиті гіпсокартонними листами, що унеможливило їх обстеження з метою визначення відповідності проекту. Також при проведенні ремонту квартири влаштовано приточну вентиляцію у приміщеннях кухні та кімнати. Влаштоване самовільне утеплення пінопластом зовнішньої стіни фасаду квартири позивачів не відповідає державним будівельним нормам України, оскільки проведено часткове утеплення, а будівельні норми передбачають систему термомодернізації.
Будь - яких інших доказів на підтвердження завдання шкоди відповідачем ОСОБА_5 позивачі не надали.
Відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав належну оцінку доказам у справі та дійшов  обгрунтованого висновку про  відмову в позові.
Верховний Суд зауважує, що незастосування судом апеляційної інстанціїї до спірних правовідносин статті 1209 ЦК України не вплинуло на вирішення спору по суті, оскільки суд встановив, що позивачі не довели причинного зв`язку між недоліками послуг та шкодою, яка їм завдана.
Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені судом апеляційної інстанції обставини, зводяться до незгоди з судовим рішенням та переоцінкою доказів у справі, проте встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково, скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині вимог до ОСББ«Молодіжне» та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в позові з інших підстав, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін,  то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Апеляційного суду Волинської області  від 28березня 2017 року скасувати в частині позовних вимог до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» та ухвалити в цій частині нове рішення.
У позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжне» про відшкодування шкоди  відмовити.
В іншій частині рішення Апеляційного суду Волинської області від 28 березня 2017 року залиши без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.                                                                                           
Головуючий                                                                                                О. В. Ступак
Судді:                                                                                                           І. Ю. Гулейков
                                                                                                                      А. С. Олійник
                                                                                                                       С. О. Погрібний
                                                                                                                       В. В. Яремко