У Х В А Л А
14 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 591/2628/18
провадження № 61-22187ск19 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Романенко Євгеном Олександровичем, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,
В С Т А Н О В И В :
06 грудня 2019 року ОСОБА_1 в особі адвоката Романенка Є. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оскільки скаржником не було надано доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто 2018 рік, або доказів звільнення від сплати судового збору з інших підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», касаційну скаргу залишено без руху, надано строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику запропоновано надати докази сплати судового збору або звільнення від нього.
У січні 2020 року заявник подав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір».
Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав звільняти ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд взяв до уваги, що наведені заявником доводи не підтверджені належними доказами, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, зокрема доказами про доходи чи їх відсутність за січень - грудень 2018 року, оскільки заявником надано відомості про суми виплачених доходів за період липень 2018 року - червень 2019 року та не надано доказів про відсутність інших джерел доходу, які б підтверджувалися довідкою Державної фіскальної служби України про суми отриманого доходу за чотири квартали 2018 року, а також не надано доказів про розмір пенсії або її відсутність за чотири квартали 2018 року.
Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.
На виконання ухвали суду від 23 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за ІІІ квартал 2019 року, де у графі сума доходу не зазначено жодних відомостей, просив врахувати його скрутний матеріальний стан. Проте згідно з ухвалою від 21 грудня 2019 року ОСОБА_1 необхідно було надати довідку про доходи за попередній календарний рік, тобто за 2018 рік. Повторно просив звільнити його від сплати судового збору.
Враховуючи те, що документів, що підтверджують майновий стан заявника суду касаційної інстанції не надано, заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору є не мотивованою та задоволенню не підлягає.
Разом з тим, оскільки станом на 14 лютого 2020 року ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2020 року заявник не виконав, недоліки касаційної скарги не усунув, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Романенко Євгеном Олександровичем, на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 червня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                      А. С. Олійник