ПОСТАНОВА
Іменем України

17 січня 2020 року 
Київ

справа №640/9729/19
адміністративне провадження №К/9901/26476/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/9729/19
за позовом юридичної особи - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання дій протиправними
за касаційною скаргою адвоката Ляшенко Сергія Васильовича, який діє в інтересах юридичної особи - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, постановлену суддею Григоровичем П.О. та
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Епель О.В., суддів Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування
1. У червні 2019 року юридична особа - резидент Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED (надалі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправними дій відповідача щодо складання та подачі до виконання платіжної вимоги від 21 лютого 2019 року № 2/4 про застосування спеціальної конфіскації шляхом примусового вилучення у власність держави Україна грошових коштів в сумі 1 207 280 000,00 грн з банківського рахунку компанії ALDOZA INVESTMENTS LIMITED у ПАТ «Украгазбанк».
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що примусове вилучення грошових коштів Компанії в сумі 1 207 280 000,00 грн без наявного виконавчого листа на стягнення коштів є порушенням способу виконання виконавчого листа, оскільки виконавчим документом передбачалось застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави саме 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України. Вказував на те, що відповідач зобов`язаний був здійснити єдині законні дії - повернути виконавчий лист без виконання на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), оскільки у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
2.1. Додатково позивач зазначив, що позивач не є учасником виконавчого провадження та жодним чином не залучався до проведення виконавчих дій, що підтверджує сам відповідач у листі від 21 березня 2019 року, а тому відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до адміністративного суду застосовується шестимісячний строк.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутня необхідність надавати правову оцінку доводам позивача щодо протиправності, на його думку, оскаржуваних дій, оскільки, відповідно до статті 19 Закону № 1404-VIII, право на таке оскарження мають виключно сторони та учасники виконавчого провадження, до яких позивач не належить. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивачем в рамках спірних правовідносин обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки його порушене право виходить не з дій та/або рішень державного виконавця, а з рішення Апеляційного суду Черкаської області у справі № 712/9154/17.
5. Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.
6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2019 року скасовано. Адміністративний позов юридичної особи - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправними дій - залишено без розгляду.
7. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд апеляційної інстанції вказав, що 22 лютого 2019 року після списання коштів з відповідного рахунку позивач дізнався про порушення його прав у виниклих правовідносинах, тому граничним строком звернення його до суду з цим позовом слід вважати 04 березня 2019 року. Однак, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 29 травня 2019 року, тобто з пропуском спеціального десятиденного строку, регламентованого частиною 2 статті 287 КАС України, за відсутності жодних поважних причин для його поновлення. Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутні поважні причини, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання позовної заяви ALDOZA INVESTMENTS LIMITED у межах десятиденного строку на виконання вимог КАС України, а тому така позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
8. 16 вересня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Ляшенко Сергія Васильовича, який діє в інтересах юридичної особи - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED про скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 липня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 640/9729/19, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвали нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
9. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що позивач не залучений до участі у виконавчому провадженні ані як його учасник, ані як особа, яка залучається до проведення виконавчих дій на виконання вироку по стягненню майна, яке належить позивачу на праві власності. Натомість боржником у виконавчому провадженні ВП № 56422704 є ПАТ «Укргазбанк», а тому на юридичну особу - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED не поширюється спеціальний десятиденний строк звернення до суду, визначений частиною 2 статті 287 КАС України.
10. Скаржник вказував на те, що оскаржувані ним дії відповідача безпосередньо стосуються списання коштів з його банківського рахунку, тому оскаржувані ним дії безпосередньо стосуються його прав та інтересів, а тому він наполягає на наявності в нього права на звернення до суду з цим позовом.
11. Також скаржник зазначає, що спірні дії вчинені відповідачем на підставі виконавчого листа, яким передбачено застосування спеціальної конфіскації цінних паперів, виданим на виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року, до постановлення ухвали суду про зміну порядку та способу виконання цього рішення та до постановлення ухвали апеляційного суду про зміну такого судового вироку. При цьому, скаржник наголошує на тому, що відповідачем не доведено існування виконавчого документу про стягнення відповідних коштів, а також, що на момент вчинення відповідачем спірних дій на рахунки компанії було накладено арешти, які не зняті й на теперішній час, що виконавче провадження, у межах якого відповідачем вчинено спірні дії, відкрито зі спливом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і що такий виконавчий лист оформлений з порушенням законодавчо встановлених вимог.
12. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., Соколова В.М. від 25 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 15 січня 2020 року підготовчі дії закінчено, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 345 КАС України. 
Позиція інших учасників справи 
14. Від відповідача та третьої особи відзиви на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Установлені судами фактичні обставини справи
15. Вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 21 серпня 2017 року у справі № 712/9154/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 255, частиною 4 статті 28, частиною 3 статті 209 Кримінального кодексу України.
16. Також зазначеним вироком суду застосовано спецконфіскацію з примусовим вилученням у власність держави 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України (код №300996-CY20004225) загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ALDOZA INVESTMENTS LIMITED в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478.
17. 28 листопада 2017 року на підставі вказаного вироку Соснівським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 3, в якому зазначено про застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України (код №300996-CY20004225) загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ALDOZA INVESTMENTS LIMITED в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478.
18. На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 56422704 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду міста Черкаси від 28 листопада 2017 року № 712/9154/17 про застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України (код №300996-CY20004225) загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 позивача в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478.
19. 14 грудня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Савчуком К.П. прийнято постанову № 55384385 про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого листа та постанову № 55384385 про арешт майна (цінних паперів) боржника, якою накладено арешт на 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України (код №300996-CY20004225) загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн., що знаходяться на рахунку позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478.
20. У подальшому, постановою старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Савчука К.П. від 23 січня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю цінних паперів на вказаному у виконавчому листі рахунку, повернуто виконавчий лист стягувачу.
21. За результатами повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Нещадином І.С. від 18 травня 2018 року ВП № 56422704 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.
22. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2019 року у справі № 712/9154/17 виключено з резолютивної частини вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2017 року вказівку про застосування спеціальної конфіскації з примусовим вилученням у власність держави 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 ALDOZA INVESTMENTS LIMITED в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478 та застосовано спеціальну конфіскацію шляхом примусового вилучення у власність держави Україна грошових коштів в сумі 1 207 280 000,00 грн (вартість 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України), які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 ALDOZA INVESTMENTS LIMITED в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478).
23. На підставі вказаної ухвали Апеляційного суду черкаської області державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 56422704 складено платіжну вимогу від 21 лютого 2019 року № 2/4, за якою кошти в сумі 1 207 280 000,00 грн з рахунку № НОМЕР_2 ALDOZA INVESTMENTS LIMITED в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478, перераховано на рахунок Міністерства юстиції України № 37319006000177, відкритий у ДКСУ.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
24. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
25. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
26. Згідно частини 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
27. Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначаються статтею 242 КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017), відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
28. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
29. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 56422704 з примусового виконання виконавчого листа № 712/9154/17, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси 28 листопада 2017 року про застосування спецконфіскації з примусовим вилученням у власність держави 1 207 280 облігацій внутрішньої державної позики України (код № 300996-CY20004225) загальною вартістю 1 207 280 000,00 грн, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 компанії ALDOZA INVESTMENTS LIMITED у ПАТ «Укргазбанк».
30. Виконавчим листом № 712/9154/17, виданим 28 листопада 2017 року Соснівським районним судом міста Черкаси, в якості стягувача зазначено - Генеральну прокуратуру України, боржником - Публічне акціонерне товариство АБ «Укргазбанк».
31. Вказане виконавче провадження № 56422704 порушено за результатами розгляду кримінальної справи № 712/9154/17 (кримінальне провадження 12017251010003751).
32. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 757/61236/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 824/297/18-а вказувала на те, що спір з приводу оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого судом у кримінальній справі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки КПК України не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб.
33. Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що юридична особа - резидент Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження № 56422704, а тому не є особою, яка входить у коло осіб, визначених у статті 287 КАС України, у зв`язку з чим не наділена процесуальним правом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в порядку статті 287 КАС України.
34. В той же час, Верховний Суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні позову з підстав відсутності у останнього правових підстав для такого оскарження через те, що вони не належать до кола осіб, визначених у статті 287 КАС України, а право на таке оскарження мають виключно сторони та учасники виконавчого провадження, з огляду на таке.
35. Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
36. Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
37. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
38. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
39. Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
40. Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
41. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується передбачено статтею 6 цього Кодексу.
42. Виходячи з вищевикладених обставин та норм закону слідує, що особи, які не залучалися у справі можуть оскаржити рішення, дію та бездіяльність державного виконавця, якщо вважають, що ними зачіпаються їх права, а тому позивач має безперечне право звернутися до суду за своїм захистом.
43. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.
44. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
45. У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії (Ashingdane v. the. United Kingdom).
46. У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (Bezymyannaya v. Russia) (заява № 21851/03) ЄСПЛ констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, вказавши, що «заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони».
47. Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France).
48. Тож підхід суду першої інстанції не відповідає завданням адміністративного судочинства. 
49. У свою чергу, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції, вказані недоліки не виправив, а натомість застосував до спірних правовідносин десятиденний строк звернення до суду, визначений статтею 287 КАС України та залишив позовну заяву без розгляду, у зв`язку із застосуванням наслідків пропущення цього строку. 
50. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд зауважує, що у випадках не передбачених законом та відсутності у особи процесуального права на звернення до господарського та цивільного суду або в порядку, передбаченому статтею 287 КАС України, з позовом до органів державної виконавчої служби щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності необхідно враховувати, що особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, встановленому КАС України для оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а тому відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду застосовується шестимісячний строк.
51. За таких обставин Верховних Суд констатує, що вищевказані правозастосування суду першої та апеляційної інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального, які регулюють спірні правовідносин.  
52. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суд першої та апеляційної інстанції помилково застосували спеціальні норми статті 287 КАС України до даних правовідносин, які не регулюють спірні правовідносини та безпідставно відмовилися надавати оцінку доводам позивача по суті його заявлених вимог, що призвело до ухвалення незаконних рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
51. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
52. За правилами статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та не надали їм оцінку.
53. Оскільки суди попередніх інстанцій постановили судові рішення, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, з порушенням норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. 
54. Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення суду першої та апеляційної інстанції - скасуванню із направленням на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Висновки щодо розподілу судових витрат
55. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу адвоката Ляшенко Сергія Васильовича, який діє в інтересах юридичної особи - резидента Республіки Кіпр ALDOZA INVESTMENTS LIMITED задовольнити частково.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 640/9729/19 - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду