ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/361/19 Головуючий в І інстанції: Цесельська О.С.
Номер провадження: №22-ц/819/113/20 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                Литвиненко В.О.         

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Андросюка Ігоря Сергійовича, діючого від імені товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року, у складі судді Цесельської О.С., у справі за позовом адвоката Перекупки Тетяни Михайлівни, діючої від імені товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОМ", до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в особі державного реєстратора Магурян Людмили Трохимівни про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора, 
В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2019 року представник ТОВ "АГРОДОМ" звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в особі державного реєстратора Магурян Людмили Трохимівни, в якому просила:
--- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок кадастрові номери 6523884500:04:001:0099, 6523884500:05:001:0007, розташованих на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладені 18.03.2019 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ";
--- скасувати рішення Державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмили Трохимівни № 46091277 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, № 46090842 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, розташованих на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, прийнятих на підставі договорів оренди земельних ділянок, укладених 18.03.2019 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ". 
Вказаний позов вона обґрунтувала наступним. 
20.09.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Агродом" було укладено строком на 15 років Договір оренди землі щодо двох земельних ділянок з кадастровими номерами 6523884500:04:001:0099, 6523884500:05:001:0007, що розташовані на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області та належні орендодавцеві на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю, загальною площею 7,52 га, який зареєстрований 12.11.2007 року за № 040772501241 у Нижньосірогозькому районному реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах". Таким чином, строк дії вказаного договору визначено сторонами до 11.11.2022 року. 
Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Отже, вказаний договір оренди є чинним на теперішній час.
Однак, 02 квітня 2019 року позивачу стало відомо з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, що 19.03.2019 року державним реєстратором Милівської сільської ради Магурян Л.Т. в порушення закону було проведено реєстрацію речового права на оренду землі за земельними ділянками з кадастровими номерами 6523884500:04:001:0099 та 6523884500:05:001:0007 за відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". Державну реєстрацію проведено на підставі договору оренди землі № б/н, № б/н від 18.03.2019 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 46091277 та номер 46090842 від 22.03.2019 року та номери записів про право № 30819521 та № 30819873.
Отже, уклавши 18.03.2019 року із відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" договір оренди землі, відповідачка ОСОБА_1 фактично в односторонньому порядку, що не передбачено умовами договору оренди від 20.09.2007 року, розірвала аналогічну угоду, укладену з позивачем, чим порушила право останнього, як орендаря, на володіння та користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач хоч і не є стороною оспорюваного ним договору, однак відповідно до вимог ч.3 ст.215 ЦК України, як заінтересована особа (орендар спірної земельної ділянки), має право заперечувати його дійсність. Наведена обставина відповідно до вимог ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним.

З приводу скасування рішення державного реєстратора зазначила, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вимагав від державного реєстратора при розгляді звернень про державну реєстрацію права оренди встановлювати відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав. Для цього він повинен був запитувати інформацію від відповідних органів, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими в ч.1 ст.3 вказаного Закону засадами державної реєстрації прав, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. 
Однак, державний реєстратор Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмила Трохимівна під час розгляду заяви відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою ОСОБА_1 та прийняття відповідного рішення неналежно виконала свої обов`язки, наслідком чого стало залишення поза увагою факту існування реєстрації права позивача на користування цією ж земельною ділянкою, що привело до подвійної реєстрації права, що є порушенням законодавства та інтересів позивача, як було зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 823/378/16.
Оскільки договори оренди землі між орендарем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та орендодавцем ОСОБА_1 укладені 18.03.2019 року і державна реєстрація їх проведена в той час, коли не втратив чинності попередній договір оренди тих же земельних ділянок, укладений ще 20.09.2007 року між позивачем як орендарем та орендодавцем ОСОБА_1 , тому зміст договорів від 18.03.2019 року суперечить нормам ЦК України, Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та іншим актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними з підстав недодержання вимог ч.1 ст.203 ЦК України та Закону України "Про оренду землі". 
З підстав викладеного просить задовольнити позов.

У своєму відзиві на позовну заяву державний реєстратор Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмила Трохимівна зазначила, що під час реєстрації заяви про реєстрацію іншого речового права вона керувалася нормами діючого законодавства і провела реєстрацію у відповідності до них, що свідчить про відсутність в її діях порушень Закону. Зокрема, в результаті здійснення пошуків в Державному реєстрі прав та в результаті електронного обміну отриманої інформації з Державного земельного кадастру, було встановлено відсутність зареєстрованих речових прав, а саме оренди. Водночас, будучи юридично обізнаною, вона розуміє, що, розглядаючи позов, суд виходитиме із пріоритетності захисту порушеного права позивача (орендаря). 

У своєму відзиві представник відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" адвокат Андросюк І.С. проти позову заперечив, вказавши на відсутність підстав для його задоволення. 
Зокрема, зазначив, що, на його думку, позивач не набував права оренди на спірну земельну ділянку. Так, згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Із копії договору оренди від 20.09.2007 року вбачається, що на ньому є відмітка про вчинення у Державному реєстрі земель запису від 12.11.2007 року за № 040772501241 про реєстрацію цього договору. Таким чином, у разі реєстрації договору в Державному реєстрі земель така інформація, згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр", підлягала автоматичному перенесенню до Державного земельного кадастру. Однак такої інформації в Державному земельному кадастрі немає, а тому існують сумніви щодо самого факту державної реєстрації договору оренди землі від 20.09.2007 року.
Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів про державну реєстрацію договору оренди землі від 20.09.2007 року, оскільки відсутні відомості про реєстрацію договору оренди від 20.09.2007 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів і державна реєстрація договорів оренди землі в якій передбачено Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою КМУ №2073 від 25.12.1998 року.
А тому вважає, що прав на спірну земельну ділянку позивач не набував, що свідчить про необґрунтованість позову. 
Щодо державної реєстрації права оренди за оспорюваним договором зазначив, що державний реєстратор керувався нормами діючого законодавства й провів реєстрацію у відповідності до них, тому в діях державного реєстратора відсутні порушення закону.

Відповідач ОСОБА_1 , допитана як свідок у відповідності до вимог ст.234 ЦПК України, пояснила що вона укладала договір оренди з ТОВ "Агродом", але договір оренди не підписувала, примірника договору не отримувала. Пояснила, що кінцем дії строку договору є 2022 - 2023 роки. Також вказала, що отримувала орендну плату за користування земельними ділянками від ТОВ "Агродом", але з запізненням, у зв`язку з чим збиралися з іншими громадянами на зібрання та заслуховували директора ТОВ "Агродом". Вважала правомірним укладення в 2019 році договору оренди земельних ділянок, які їй належать, з ТОВ "ЮТС - АГРОПРОДУКТ".

Оскаржуваним рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року позов було задоволено, зокрема суд вирішив:
--- визнати недійсним договір оренди № 2700011 від 18.03.2019 року земельної ділянки площею 1,7 га - кадастровий номер 6523884500:04:001:0099, яка розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ";
--- визнати недійсним договір оренди № 2700010 від 18.03.2019 року земельної ділянки площею 5,87 га - кадастровий номер 6523884500:05:001:0007, яка розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ";
--- скасувати рішення Державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмили Трохимівни № 46091277 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 5,87 га, (кадастровий номер 6523884500:05:001:0007), розташованої на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, прийнятого на підставі договору оренди землі № 2700010 від 18.03.2019 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ";
--- скасувати рішення Державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмили Трохимівни № 46090842 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,7 га, (кадастровий номер 6523884500:04:001:0099), розташованої на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, прийнятого на підставі договору оренди землі № 2700011 від 18.03.2019 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ";
--- стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОМ" 1280,66грн судового збору;
--- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС АГРОПРОДУКТ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОМ" 1280,66грн витрат по сплаті судового збору;
--- стягнути з Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОДОМ" 1280,66грн витрат по сплаті судового збору. 

Додатковим рішенням цього ж суду від 03 грудня 2019 року з відповідачів ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в особі державного реєстратора Магурян Людмили Трохимівни на користь позивача було стягнуто витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 6000,00грн – по 2000,00грн з кожного з відповідачів.

В апеляційній скарзі адвокат Андросюк Ігор Сергійович, діючий від імені ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема вказав, що є помилковим висновок суду першої інстанції про чинність на час укладення оспорюваних договорів оренди землі договору оренди спірної земельної ділянки від 20.09.2007 року (тобто про проведення його державної реєстрації), адже на вказаному договорі оренди від 20.09.2007 року відсутня відповідна відмітка за підписом голови відповідної ради та з печаткою відповідної ради, що є обов`язковим згідно Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженому постановою КМУ №2073 від 25.12.1998 року, та підтверджено постановою Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 371/659/16. Крім того, всупереч п.13 зазначеного Порядку вказаний договір не зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. При цьому зазначив, що відмітка про реєстрацію договору від 20.09.2007 року у Нижньосірогозькому районному реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" та наявність відповідного запису в Державному реєстрі земель не свідчить про державну реєстрацію вказаного договору. Також зазначив, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про неналежне виконання державним реєстратором своїх обов`язків, що призвело до існування подвійної реєстрації прав оренди спірної земельної ділянки. При цьому вказав, що судом не зазначено, які саме вимоги законодавства було порушено державним реєстратором, адже були відсутні визначені ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" умови для надсилання будь-яких запитів державним органам. Крім того, вказав, що суд, посилаючись на ч.1 ст.203 ЦК України, не зазначив, в чому саме спірні договори оренди суперечать ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства чи інтересам держави та суспільства чи його моральним засадам. 

Ця справа досить тривалий час перебуває на розгляді апеляційного суду. Апеляційна скарга надійшла безпосередньо до суду 23.10.2019 року, наступного дня листом справу було витребувано з суду першої інстанції. Вона надійшла до апеляційного суду 01.11.2019 року і того ж дня було постановлено ухвалу про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та залишення скарги без руху. 19.11.2019 року до апеляційного суду надійшла заява з долученим документом, який підтверджує про усунення недоліку скарги. 20.11.2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі і того ж дня постановлено ухвалу про повернення неналежно оформленої справи до суду першої інстанції (для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення). 23.12.2019 року справа надійшла до апеляційного суду з ухваленим 03.12.2019 року додатковим рішенням. На той час колегія суддів у повному складі перебувала у відпустці з 23 по 27 грудня 2019 року, крім того суддя Кутурланова О.В. у період з 13 по 17 січня 2020 року також перебувала у відпустці. О9.01.2020 року було постановлено ухвалу про призначення справи до апеляційного розгляду на 28.01.2020 року об 11-15 годині. Справа ще двічі призначалась до апеляційного розгляду (11.02.2020 року об 11-00 годині та 25.02.2020 року о 14-15 годині). Позивач та відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. інші учасники справи, зокрема відповідачка ОСОБА_1 , жодного разу в судове засідання не з`явились і не повідомили суд про причини неявки. Отже, вбачається, що вони не цікавляться своєю справою. Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. 

Згідно Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія та номер ІІІ-ХС № 032161, виданого 19.03.2003 року, відповідачці ОСОБА_1 на правах приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,57 га, яка розташована на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с.15-16).

Як вбачається з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок: кадастровий номер 6523884500:04:001:0099 площею 1,6972 га та кадастровий номер 6523884500:05:001:0007 площею 5,8659 га (а.с.23, 24).

Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04.04.2019 року (а.с.19-22).

Так, відповідно до інформації з вказаного реєстру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6523884500:05:001:0007 площею 5,87 га наявна така інформація: дата державної реєстрації права власності – 07.04.2014 року; номер запису про право власності – 5303106; розмір частки – 1/1; власник ОСОБА_1 ; номер запису про інше речове право – 30819873; дата державної реєстрації – 19.03.2019 року; державний реєстратор – Магурян Людмила Трохимівна, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області; підстава виникнення іншого речового права – Договір оренди землі № б/н від 18.03.2019 року; підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46091277 від 22.03.2019 року, ОСОБА_2 , Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області; вид іншого речового права – право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права – строк дії до 30.11.2025р, з правом пролонгації, з правом передачі в суборенду; орендар – ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"; орендодавець – ОСОБА_1 .

Згідно інформації з вказаного реєстру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6523884500:04:001:0099 площею 1,7 га наявна така інформація: дата державної реєстрації права власності – 07.04.2014 року; номер запису про право власності – 5303480; розмір частки – 1/1; власник ОСОБА_1 ; номер запису про інше речове право – 30819521; дата державної реєстрації – 19.03.2019 року; державний реєстратор – Магурян Людмила Трохимівна, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області; підстава виникнення іншого речового права – Договір оренди землі № б/н від 18.03.2019 року; підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46090842 від 22.03.2019 року, ОСОБА_2 , Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області; вид іншого речового права – право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права – строк дії до 30.11.2025р, з правом пролонгації, з правом передачі в суборенду; орендар – ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"; орендодавець – ОСОБА_1 .

За копією договору оренди землі від 20.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Агродом" (орендар) в особі директора Бєляєва О.О., 20.09.2007 року було укладено строком на 15 років Договір оренди землі № б/н, який підписано у двосторонньому порядку від імені осіб, які уклали цей договір, та засвідчено підписами і печаткою орендаря. Договір зареєстрований 12.11.2007 року за № 040772501241 у Нижньосірогозькому районному реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.11.2007 року (а.с.13-14).
Відповідно до вказаного Договору оренди об`єктом оренди є земельні ділянки загальною площею 7,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Степненської селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області.

Згідно Акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 20.09.2007 року орендодавець ОСОБА_1 передала ТОВ "Агродом" в особі директора ОСОБА_3 О. земельну ділянку в розмірі 7,57 га (рілля). Вказаний акт підписано орендодавцем, представником орендаря та представником Степненської сільської ради Спірідоновою Л.С. (а.с.11). 

Відповідно до копії Договору оренди землі № 2700010 від 18.03.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (орендар), 18.03.2019 року було укладено строком до 30.11.2025 року договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,87 га з кадастровим номером 6523884500:05:001:0007, який підписано від імені осіб, які уклали цей договір, та засвідчено підписами і печаткою орендаря (а.с.110-112).
Згідно вказаному Договору оренди об`єктом оренди є зазначена земельна ділянка, яка знаходиться на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 

Відповідно до копії Договору оренди землі № 2700011 від 18.03.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (орендар), 18.03.2019 року було укладено строком до 30.11.2025 року договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7 га з кадастровим номером 6523884500:04:001:0099, який підписано від імені осіб, які уклали цей договір, та засвідчено підписами і печаткою орендаря (а.с.113-115).
За вказаним Договором оренди об`єктом оренди є зазначена земельна ділянка, яка знаходиться на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 

Як вбачається з зазначеної вище Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 04.04.2019 року, на підставі вказаних договорів оренди (щодо земельних ділянок площею 5,87 га з кадастровим номером 6523884500:05:001:0007 та площею 1,7 га з кадастровим номером 6523884500:04:001:0099) Державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Магурян Людмилою Трохимівною винесено рішення відповідно № 46091277 від 22.03.2019 року та № 46090842 від 22.03.2019 року про державну реєстрацію права оренди відповідної земельної ділянки (а.с.19-22).
Матеріали справи містять поземельні книги щодо вказаних земельних ділянок (щодо земельних ділянок площею 5,87 га з кадастровим номером 6523884500:05:001:0007 та площею 1,7 га з кадастровим номером 6523884500:04:001:0099). В них наявна інформація про дату державної реєстрації права власності обох ділянок за ОСОБА_1 на 1/1 частку – 07.04.2014 року, а також про номер запису про право власності (відповідно 5303106 та 5303480). Крім того, міститься інформація про наявність права оренди щодо обох ділянок з датою державної реєстрації вказаного права 19.03.2019 року із зазначенням орендаря ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (а.с.118-126; 127-135). 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, пославшись зокрема на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", виходив з того, що на момент проведення спірної державної реєстрації договорів оренди землі відповідачці ОСОБА_1 було відомо про існування договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею з одного боку і ТОВ "Агродом" з іншого боку, виходив з того, що спірна земельна ділянка на момент укладення оспорюваних договорів знаходилася в законному користуванні позивача, договір оренди між відповідачем та ТОВ "Агродом" розірваний у встановленому порядку не був, а також виходив з того, що державним реєстратором Милівської сільської ради не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок, зокрема нею не було здійснено запити до відповідних органів з метою перевірки наявності вже зареєстрованих прав на вищезазначену земельну ділянку, що в свою чергу привело до існування подвійної реєстрації прав оренди земельної ділянки та суттєвого порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту. 

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права. 

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (укладення договору оренди від 20.09.2007 року), орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону.

Згідно з ч.2 ст.125 ЗК України в редакції від 20.06.2007 року право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. 

Аналогічні положення містяться в ст.18 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (укладення договору оренди від 20.09.2007 року).

Відповідно до вказаної вище норми ЗК України (ст.125) в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 18.03.2019 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на час укладення договорів оренди від 18.03.2019 року, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729), який діяв до 01.01.2013 року, було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах". Повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП "Центр ДЗК".

На момент укладення договору оренди від 20.09.2007 року був чинний Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою КМ України від 25 грудня 1998 року № 2073 (втратив чинність 05.08.2011 року), відповідно до положень якого:
--- державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідно виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації (п.11);
--- факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи.
Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди) (п.12);

--- після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком (п.13).

Також був чинний Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року № 174 (втратив чинність 20.08.2012 року), за яким така реєстрація здійснювалася структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (п.1.2.), яким і була проведена державна реєстрація укладеного між позивачем та ОСОБА_1 договору оренди від 20.09.2007 року. 

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

За частиною 4 вказаної норми Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

У ст.28 вказаного Закону мова йде про особливості державної реєстрації прав на земельні ділянки державної та комунальної власності. 

Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який вимагав від державного реєстратора при розгляді звернень про державну реєстрацію права оренди встановлювати відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно (п.1 ч.3 ст.10) з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав. Для цього він наділений повноваженнями запитувати інформацію від відповідних органів, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення (п.3 ч.3 ст.10). Такий обов`язок узгоджується із закріпленими в ч.1 ст.3 вказаного Закону засадами державної реєстрації прав, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. 

З метою запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку з різними набувачами Державною реєстраційною службою України на адреси начальників реєстраційних служб областей був підготовлений та направлений лист від 06.08.2013 року №2951/05-15-13 "Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельні ділянки за різними право набувачами", за змістом якого державним реєстраторам було доведено до відома про необхідність запитування від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили державну реєстрацію прав оренди землі, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року, витребування необхідної інформації (довідок, копій документів тощо), необхідних для реєстрації прав та їх обтяжень про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди землі у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року. 

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 

Аналіз положень вказаних норм законодавства свідчить про те, що при розгляді питання про реєстрацію після 01.01.2013 року права оренди земельної ділянки така реєстрація була неможлива у випадку встановлення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до 1 січня 2013 року, за умови, якщо, зокрема, реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У цій справі встановлено, що на момент укладення оспорюваних договорів оренди від 18.03.2019 року були чинні речові права на вказані земельні ділянки, які виникли до 1 січня 2013 року на підставі договору оренди землі від 20.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Агродом" (орендар), оскільки реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. 

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна земельна ділянка на момент укладення оспорюваних договорів знаходилася в законному користуванні позивача на підставі договору оренди від 20.09.2007 року, що державним реєстратором Милівської сільської ради не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Прийшовши до такого висновку, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані законом та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на помилковість висновку суду першої інстанції про чинність на час укладення оспорюваних договорів оренди землі договору оренди спірної земельної ділянки від 20.09.2007 року (тобто про проведення його державної реєстрації), оскільки вказаний висновок суду першої інстанції є обґрунтованим й таким, що зроблений на підставі належним чином досліджених доказах. Скаржником зроблено посилання на постанову Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 371/659/16, однак можна дійти висновку, що обставини справ не є тотожними, оскільки в тій іншій справі було встановлено, що договір оренди від 27 листопада 2006 року було зареєстровано 09 січня 2007 року Тулинською сільською радою Миронівського району Київської області, про що у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок було зроблено відповідний запис № 334. З огляду на вказане Верховний Суд зробив висновок про те, що факт державної реєстрації договору оренди засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи, а печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди) (пункт 12 Порядку); після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. У цій же справі встановлено, що договір оренди спірної земельної ділянки від 20.09.2007 року був зареєстрований 12.11.2007 року за № 040772501241 у Нижньосірогозькому районному реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 12.11.2007 року. При цьому апеляційний суд вважає, що орендар не може нести відповідальність за невчинення відповідними посадовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування своїх обов`язків в процесі укладення договорів оренди (непроставляння печатки та підпису відповідної посадової особи на договорі оренди та реєстрація договору оренди у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі). З приводу цього також слід звернути уваги й на те, що посилання скаржника на відсутність реєстрації договору оренди від 20.09.2007 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землімістять ознаки припущень та не підтверджені належними доказами. Також, підлягають відхиленню й посилання на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про неналежне виконання державним реєстратором своїх обов`язків, оскільки вказаний висновок суду є правильний. Так, державним реєстратором Милівської сільської ради не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Як вже зазначалось, діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який вимагав від державного реєстратора при розгляді звернень про державну реєстрацію права оренди встановлювати відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно (п.1 ч.3 ст.10) з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав. Для цього він наділений повноваженнями запитувати інформацію від відповідних органів, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення (п.3 ч.3 ст.10). У своєму відзиві на позов державний реєстратор вказувала, що в результаті здійснення пошуків в Державному реєстрі прав та в результаті електронного обміну отриманої інформації з Державного земельного кадастру було встановлено відсутність зареєстрованих речових прав, а саме оренди. Однак, апеляційний суд вважає такі дії недостатніми для встановлення наявності чи відсутності зареєстрованого договору оренди землі на спірну земельну ділянку, оскільки державним реєстратором не було зроблено запити до органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, що передбачено ч.3 ст.10 Закону, а саме у органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили державну реєстрацію прав оренди землі, які виникли та зареєстровані в установленому законом порядку до 01 січня 2013 року. Крім того, слід залишити поза увагою й посилання скаржника на незазначення судом норм, які були порушені спірними договорами оренди, оскільки судом було вказано про те, що державним реєстратором не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Крім того, у своєму рішенні суд послався на ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін. 

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу адвоката Андросюка Ігоря Сергійовича, діючого від імені товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", залишити без задоволення.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 25 лютого 2020 року.

Головуючий                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                   В.В. Майданік

Судді:                                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ _                  О.В. Кутурланова

                                               _ _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська