ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року	Львів	Справа № 140/1765/19 пров. № А/857/102/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В, Макарика В.Я.,
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі №140/1765/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Валюха В.М., час ухвалення 13:12 год., місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту 02.12.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що  позивач ОСОБА_1 є вдовою після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який був пенсіонером органів внутрішніх справ України та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пенсія ОСОБА_2 була призначена відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII). При цьому, ОСОБА_2 проходив службу на різних посадах в органах МВС України та, зокрема, з 1994 року по 18.01.2002 - на посаді начальника відділу безпеки у Волинській області Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України. Остання займана ОСОБА_2 в органах внутрішніх справ посада “начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України», на яку був призначений наказом МВС України від 17.10.94 № 340 та був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ з вказаної посади відповідно до наказу МВС України №18 о/с від 18.01.2002 був звільнений зі служби за статтею 65 «б» (по хворобі).
Після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, що підтверджується копією посвідчення від 18.01.2002 №3551, та він до моменту смерті перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.
Після смерті чоловіка ОСОБА_2 , з 01.02.2015, згідно з протоколом ГУ ПФУ у Волинській області від 01.02.2015, позивачу ОСОБА_1 відповідно до Закону №2262-XII була призначена пенсія по втраті годувальника у розмірі 30% грошового забезпечення, що на той момент становила 1898,00 грн., про що стверджується зазначеним протоколом та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 22.07.2016.
22.03.2018 відповідач направив на адресу ГУ ПФУ у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за №1174, за нормами, чинними на січень 2016 року, відповідно до якої остання посада чоловіка ОСОБА_2 «начальник відділу внутрішньої безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України» була прирівняна до посади «начальник відділу» та визначено грошове забезпечення за такими показниками: посадовий оклад - 4000,00 грн.; оклад за спеціальним званням полковник - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 відсотків) - 3200,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 відсотків) - 600,00 грн.; премія (86,21 відсотків) - 8793,42 грн., а всього - 18993,42 грн. На підставі вказаної довідки ГУ ПФУ у Волинській області з 01.05.2018 було здійснено перерахунок пенсії позивача, яка з 01.05.2018 становила 5698,03 грн. В той же час, з невідомих позивачу причин, відповідач до ГУ ПФУ у Волинській області скерував нову довідку №7/96 від 19.03.2019, відповідно до якої останню посаду чоловіка ОСОБА_2 , яку він зайняв під час служби в ОВС «начальник відділу внутрішньої безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України» вже прирівняли до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління, Апарату головних управлінь Національної поліції» та визначено грошове забезпечення за такими показниками: посадовий оклад - 3400,00 грн.; оклад за спеціальним званням полковник - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 відсотків) - 2900,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 відсотків) - 510,00 грн.; премія (6,70 відсотків) - 617,07 грн., а всього - 9827,07 грн. На підставі вказаної довідки ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача, яка з 01.05.2019 становить 2994,00 грн.
Позивач вважає дії відповідача щодо відкликання довідки від 22.03.2018 №1174 та направлення до пенсійного фонду нової довідки від 19.03.2019 №7/96 і прирівняння останньої займаної посади ОСОБА_2 «начальник відділу внутрішньої безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України» до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління, Апарату головних управлінь Національної поліції» неправомірними та безпідставними.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року в позові відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що пунктом 2 наказу МВС України №480 від 07.09.1994 установлено, що підрозділи внутрішньої безпеки входять до складу Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України та виконують спеціальні функції. Згідно з пунктом 7 вказаного наказу №480 від 07.09.1994, особові справи працівників підрозділів внутрішньої безпеки зберігаються в УВБ МВС України, тобто не в кадровому апараті УМВС України у Волинській області. Також з додатку №2 до наказу МВС України №480 від 07.09.1994 вбачається, що підпорядкованість відділу внутрішньої безпеки Управлінню МВС України у Волинській області скасовано. В свою чергу з додатка №1 до наказу МВС України №480 від 07.09.1994 вбачається, що відділ внутрішньої безпеки у Волинській області ввійшов до апарату Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України (апарат міністерства). Зазначений наказ скасовано наказом МВС України №1032 від 13.11.2012. Крім того з урахуванням назви, підпорядкування, місця даного підрозділу у структурі МВС України, з огляду на виконувані функції, фактичне підпорядкування та місце вказаного підрозділу в структурі МВС України, ОСОБА_2 проходив службу на посаді, яка відноситься до посад апарату МВС України, а саме посада «начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області УВБ ГУБОЗ МВС України» за сукупністю класифікаційних характеристик відповідає посаді «начальник відділу» апарату Національної поліції, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Третя особа судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії в разі втрати годувальника, яка була призначена їй відповідно до Закону №2262-XII з 01.02.2015 у розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_2 - 1898,00 грн., що підтверджується протоколом за пенсійною справою 0303004200 (МВС) від 01.02.2015, копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 від 22.07.2016 №1798021823.
22.03.2018 Ліквідаційна комісія УМВС у Волинській області виготовила та направила на адресу ГУ ПФУ у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за №1174, про те, що за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою ОСОБА_2 «начальник відділу безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України» до посади «начальник відділу», грошове забезпечення становить: посадовий оклад - 4000,00 грн.; оклад за спеціальним званням полковник - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 відсотків) - 3200,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 відсотків) - 600,00 грн.; премія (86,21 відсотків) - 8793,42 грн., а всього - 18993,42 грн.
На підставі вказаної довідки Ліквідаційної комісії УМВС у Волинській області від 22.03.2018 №1174, ГУ ПФУ у Волинській області з 01.05.2018 було здійснено перерахунок пенсії позивача, яка з 01.05.2018 становила 5698,03 грн., про що позивача було повідомлено листом від 16.04.2018 № 2912/02-60-39.
В подальшому, 19.03.2019 Ліквідаційна комісія УМВС у Волинській області сформувала довідку за №7/96 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), про те, що за нормами, чинними на січень 2016 року, за прирівняною посадою ОСОБА_2 «начальник відділу безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України» до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління, Апарату головних управлінь Національної поліції» грошове забезпечення становить: посадовий оклад - 3400,00 грн.; оклад за спеціальним званням полковник - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби (50 відсотків) - 2900,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 відсотків) - 510,00 грн.; премія (6,70 відсотків) - 617,07 грн., а всього - 9827,07 грн.. Вказану довідку від 19.03.2019 №7/96 Ліквідаційна комісія УМВС у Волинській області скерувала до ГУ ПФУ у Волинській області листом від 19.03.2019 №7/107.
ГУ ПФУ у Волинській області, на підставі вказаної довідки Ліквідаційної комісії УМВС у Волинській області від 19.03.2019 №7/96, з 01.04.2019 здійснило перерахунок пенсії позивача, розмір якої зменшився до 2994,00 грн., про що позивача було повідомлено листом від 03.04.2019.
Суд першої інстанції відмовив в задоволенні адміністративного позову з тих підстав, що посаду, яку обіймав позивач на день звільнення, не можна прирівняти до посади «начальник відділу» відповідно до пункту 18 розділу І «Апарат МВС» - «Апарат Національної поліції» Переліку №138, оскільки регіональні підрозділи внутрішньої безпеки, де проходив службу ОСОБА_2 , хоч і не належали до апаратів чи структури ГУМВС (УМВС) України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, проте і не належали до центрального апарату МВС, а функціонували на окремому штаті і безпосередньо підпорядковувались Управлінню внутрішньої безпеки і розслідувань ГУБОЗ МВС України.
Проте, апеляційний суд  не погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.
Згідно з частинами 1-4 ст.63 Закону Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), в редакції Закону від 07.11.2015, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонери згодом подають додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року ст. 63 Закону №2262-XII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» (вказані зміни до ст. 63 Закону №2262-XII набрали чинності з 29.12.2015 року).
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі – постанова КМУ №988 від 11.11.2015) затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, розміри надбавки за стаж служби в поліції згідно з додатком 11. Ця постанова набрала чинності з 02 грудня 2015 року та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто з 07 листопада 2015 року.
Тобто, ОСОБА_2 , як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, з 01.01.2016 набув право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії на підставі ст.63 Закону №2262-XII та норм Порядку КМУ №45, в редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 та відповідно позивач, як вдова, яка отримує пенсію по втраті годувальника має право на такий перерахунок.
Нормами Порядку чітко регламентований алгоритм дій щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII.
Пунктом 3 Порядку встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до п.п. 3,5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, якою внесено зміни до Порядку КМУ №45, було постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., №45.
Згідно із пунктами 5, 6 Порядку КМУ №45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року (пункт 5). Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (пункт 6).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 звільнений за посади начальника відділу безпеки у Волинській області Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України на підставі наказу МВС України №18 о/с від 18.01.2002 року.
На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року та Порядку №45, Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 виготовлено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку №1174 від 22 березня 2018 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для проведення перерахунку пенсії за прирівняною посадою поліцейського начальник відділу до посади на день звільнення зі служби – начальник відділу безпеки УВБ ГУБОЗ МВС України. У зазначеній довідці зазначено, що загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для проведення перерахунку пенсії за нормами, чинними станом на 01 січня 2016 року, складає 18993,42 грн.
В подальшому на заміну попередній Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області виготовлено та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку №7/96 від 19.03.2019р. про розмір грошового забезпечення гр. ОСОБА_2 для проведення перерахунку пенсії, у якій останню займану посаду позивача «начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області УВБ ГУБОЗ МВС України» прирівняно до посади поліцейського «начальника відділу, що не входить до складу управління, Апарату головних управлінь Національної поліції».
Наказом №480 Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 1994 року визначено, що підрозділи внутрішньої безпеки входять до головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України та виконують спеціальні функції.
Відтак, виходячи зі змісту наказу №480 МВС України, який був чинним на час звільнення ОСОБА_2 , посада, яку він займав у відділі внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, відносилася до посади апарату МВС України. Наказ МВС України №480 від 07.09. 1994 року скасований наказом МВС України №1032 від 13.11.2012 року.
Зі змісту вищезазначеного наказу, судом встановлено, що останній був чинним станом на дату звільнення позивача з органів МВС, де ОСОБА_2 проходив службу на посаді начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області УВБ ГУБОЗ МВС України, що не підпорядковувався УМВС України у Волинській області.
Отже, ОСОБА_2 проходив службу на посаді, яка з огляду на її завдання, функції, фактичне підпорядкування та місце вказаного підрозділу в структурі МВС України належала до посад апарату МВС України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 необхідно обчислювати з урахуванням розмірів складових грошового забезпечення, що передбачені за посадою «начальник відділу» апарату Національної поліції згідно з Додатком №3 до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, при формуванні довідки від 19.03.2019 №7/96, помилково прирівняно останню займану посаду «начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області УВБ ГУБОЗ МВС України» до посади поліцейського «начальник відділу, що не входить до складу управління», відтак дії останнього не відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic, №26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).
Аналізуючи поняття «якість закону», Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» 9№ 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні – для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.
Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість – у разі необхідності за належної правової допомоги – передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява №39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява №33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява №77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), №18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№1) 6538/74 пункти 48-49); «Мелоун проти Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), №8691/79, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), заява № 12963/87, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), №11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), №42921/09, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява №27798/95, пункт 56).
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.
Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.
Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі №140/1765/19 – скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії управління МВС України у Волинській області щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторної довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 №7/96.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України відкликати із Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 №7/96.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ОСОБА_2 , станом на 01 січня 2016 року без обмеження граничного розміру, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 4000 грн.; оклад за спеціальним званням полковник 2400 грн.; надбавка за стаж служби – 50% від посадового окладу 3200 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу 600 грн.; премія 86,21%.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 21.02.2020р.