Постанова
Іменем України
(додаткова)      
 
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 592/5430/15-ц
 
провадження № 61-23824 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - прокурор м. Суми,
відповідачі: Сумська міська рада, ОСОБА_1 , 
третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Сумській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву першого заступника прокурора Сумської області про ухвалення додаткового рішення             у справі за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на рішення апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бойка В. Б., Рибалки В. Г., Ткачук С. С.,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2015 року прокурор м. Суми звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Сумській області, про визнання протиправним і скасування         частини рішення міської ради та визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області                             від 07 вересня 2015 року, позов прокурора задоволено. Визнано рішення Сумської міської ради від 04 грудня 2013 року № 2880-МР у частині надання             ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , на якій розміщено магазин, протиправним                                   та скасовано. Визнано недійсним договір оренди вказаної земельної ділянки, укладений 11 лютого 2014 року між Сумською міською радою та   ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки площею 0,635 га, розташованої по АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми                 від 07 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області                 від 07 вересня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Останнім рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 листопада                 2016 року позов прокурора м. Суми задоволено. Рішення Сумської міської ради від 04 грудня 2013 року № 2880-МР у частині надання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 5910136600:05:002:0102, площею 0,0635 га, розташованої по АДРЕСА_1 , під розміщеним магазином - визнано незаконним та скасовано. Визнано недійсним договір оренди, укладений 11 лютого 2014 року між Сумською міською радою та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею               0,0635 га, кадастровий номер 5910136600:05:002:0102, розташованої                        по АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено частково, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми                від 14 листопада 2016 року скасовано. У задоволенні позову прокурора                    м. Суми відмовлено. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задоволено. Рішення апеляційного суду Сумської області від 18 січня 2017 року скасовано, рішення Ковпаківського районного суду м. Сумивід 14 листопада 2016 року залишено у силі. 
У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла заява першого заступника прокурора Сумської області про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У статті 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції                           у цивільних справах є Верховний Суд.
Заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Відповідно до вимог підпункту в пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Заяву першого заступника прокурора Сумської області задовольнити.
Стягнути з Сумської міської ради та ОСОБА_1 з кожного по 292 (двісті дев`яносто дві) грн 32 коп. на користь прокуратури Сумської області на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. 
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк