Постанова
Іменем України
 
16 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 369/4053/17
провадження № 61-7039св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп», товариство з обмеженою відповідальністю «Грифон Капітал», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація»,
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Люзняк Світлана Василівна,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», яка підписана представником Махмудовою Оленою Самедівною, на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року у складі судді: Пінкевич Н. С. та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в складі колегії суддів: Музичко С. Г., Болотова Є.В., Лапчевської О. Ф.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із позовом до ТОВ «Фінанс Траст Груп», ТОВ«Грифон Капітал», ТОВ «ФК «Інновація», у якому просили:
визнати недійсним з моменту укладення та скасувати договір факторингу № 325 від 27 липня 2015 року, укладений між ТОВ «ФК «Грифон Капітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп», про передачу прав вимоги за кредитним договором № 01-2008-ф від 29 січня 2008 року;
визнати недійсним та скасувати договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 01-2008/ДЗ-і, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С. В. 30 січня 2008 року за реєстровим № 403, укладений між ТОВ «ФК «Грифон Капітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп», і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. за № 1140;
скасувати заборону відчуження та обтяження на предмет іпотеки за договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 01-2008/ДЗ-і, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кривенчуком С. В. 30 січня 2008 року за реєстровим № 403, укладений між ТОВ «ФК «Грифон Капітал» та ТОВ «Фінанс Траст Груп» і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М.;
зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О. М. виключити з реєстру іпотек та заборони відчуження внесений нею запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, щодо двоповерхового будинку з надвірними побудовами, площею 150,70 кв. м та земельної ділянки, площею 1170 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;
стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати на витрати на правничу допомогу, 
визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення позову.
 
Заява мотивована тим, що 23 серпня 2018 року позивач отримав лист від ТОВ «Фінансова компанія Інновація» із вимогою звільнити до 31 серпня 2018 року спірний садовий будинок та земельну ділянку.
 
Внаслідок оскаржуваних дій у відповідача виникло право власності на майно, власником якого до вчинення оскаржуваних дій був позивач і який на цей час ним володіє, тому невжиття судом заходів забезпечення позову створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль і витрат у разі вчинення відповідачем дій спрямованих на виселення позивача, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а тому необхідно вжити заходів забезпечення позову до ухвалення рішення в даній цивільній справі.
 
ОСОБА_1 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Інновація» та його представникам:
вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 із садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, призначеної для ведення садівництва, загальною площею 0,1170 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:0006 за адресою: АДРЕСА_1 ;
вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати, входити до вказаного будинку та на земельну ділянку, а також іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ними, у тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами, змінювати власника особового рахунку, зокрема в ПАТ «Київенерго», ПАТ «Київводоканал», ПАТ «Укртелеком» та інших комунальних установах до вирішення спору по суті.
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від від 31 серпня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. 
Заборонено ТОВ «ФК «Інновація» та його представникам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 із садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150, 7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заборонено ТОВ «ФК «Інновація» та його представникам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 із земельної ділянки призначеної для ведення садівництва, загальною площею 0.1170 га., кадастровий номер 3222481600:02:001:0006 за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині вимог заяви відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами виник спір із приводу нерухомого майна, заявником надано докази того, що вчиняються дії з приводу виселення позивача з спірного майна, а також, що у разі вчинення дій спрямованих на виселення відповідача з спірного будинку та земельної ділянки, виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог може бути утрудненим чи неможливим. Тому суд першої інстанції зробив висновок про необхідність заборонити ТОВ «ФК «Інновація» та його представникам вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 із спірного садового будинку та земельної ділянки.
 
У частині заборони вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати, входити до вказаного будинку та на земельну ділянку, а також іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ними, у тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо з третіми особами, змінювати власника особового рахунку, зокрема в ПАТ «Київенерго», ПАТ «Київводоканал», ПАТ «Укртелеком» та інших комунальних установ до вирішення спору по суд відмовив, оскільки представником позивача в цій частині заяви про забезпечення позову належним чином необхідність застосування такого заходу забезпечення позову. Крім того не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вчиняються дії спрямовані на вселення, проникнення, зміну власника з приводу спірного нерухомого майна.
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2018 року заяву про виправлення описки в ухвалі суду про забезпечення позову задоволено. Виправлено описку у вступній частині ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року, а саме у вступній частині ухвали вказано вірну дату постановлення ухвали: «12 вересня 2018 року».
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 12 вересня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області постановлено ухвалу про забезпечення позову. Однак згідно матеріалів справи у вказаній ухвалі суду було допущено описку, зокрема, у вступній частині невірно зазначено дату постановлення ухвали: «31 серпня 2018 року», замість вірної «12 вересня 2018 року». У справі ухвалою суду від 17 травня 2018 року було призначено судово-економічну експертизу та справу направлено до ТОВ «Експертно-правової компанії «ЮрЕкс» для проведення експертизи. 06 вересня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання експерта від 05 вересня 2018 року з цивільною справою № 369/4053/17 в трьох томах. Ухвалою від 12 вересня 2018 року провадження у справі було відновлено. Враховуючи, що провадження у справі було відновлено лише 12 вересня 2018 року, суд вважав за необхідне виправити описку в ухвалі суду.
 
Короткий зміст рішень судів апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» залишено без задоволення. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2018 року залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер. Спір між сторонами виник щодо нерухомого майна: двоповерхового будинку з надвірними побудовами, площею 150,70 кв. м, та земельної ділянки, площею 1 170 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», як власник нерухомого майна, може розпорядитися своїм майном у будь-який час, виселити позивача ОСОБА_1 , що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.
 
Твердження в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції помилково задоволено заяву про забезпечення позову, оскільки позивачем не доведено заявлені позовні вимоги та не надано доказів на їх підтвердження, колегія суддів відхилила, оскільки суд при постановленні ухвали про забезпечення позову не перевіряє правомірність позовних вимог.
 
Посилання в апеляційній скарзі, що, при постановленні ухвали суд першої інстанції не вирішив питання про зустрічне забезпечення, колегія суддів визнала помилковим, оскільки відсутні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення у розумінні статті 154 ЦПК України.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 липня 2019 року виправлено описку в постанові Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, зазначивши замість невірно вказаного: «ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2018 року», зазначити: «ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року».
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у зазначеній постанові Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року допущено описку, а саме невірно зазначено дату постановлення ухвали суду першої інстанції «ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2018 року» замість «ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року».
 
Аргументи учасників справи
 
У квітні 2019 року ТОВ «ФК «Інновація» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка підписана представником Махмудовою О. С., в якій просило скасувати оскаржені рішення та відмовити в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що 17 травня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/4053/17 була призначена судово-економічна експертиза, провадження по справі зупинене. Проте, 31 серпня 2018 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області було винесено ухвалу, якою задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову. Тобто, ухвала суду першої інстанції винесена в період зупинення провадження по справі, без його поновлення, як того вимагає положення стаття 254 ЦПК України, що є порушенням норм процесуального права та відповідно підставою для скасування вказаної ухвали. На вказану обставину Київський апеляційний суд не звернув увагу при ухваленні оскарженої постанови, що є безумовною підставою для її скасування.
 
Звертається увага, що суди не дослідили докази щодо наявності обґрунтованого припущення стосовно існування реальної загрози, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, призведе до порушення прав позивача. Заява позивача ґрунтувалася на припущеннях про неможливість реального виконання рішення суду, при цьому обраний позивачем вид забезпечення не є співмірним із заявленими позовними вимогами та суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування. За таких обставин, суди дійшли хибних висновків, що застосований вид забезпечення позову відповідає обсягу позовних вимог та вимог цивільного процесуального законодавства, не врахував інтереси та права ТОВ «ФК «Інновація».
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що рішення судів першої та апеляційної інстанції оскаржуються у касаційному порядку лише у частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову. У частині вимог заяви про забезпечення позову у задоволенні яких відмовлено рішення судів першої та апеляційної інстанції у касаційному порядку не оскаржуються, а тому не переглядаються.
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги. Вказує, що 17 травня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі була призначена судово-економічна експертиза, провадження по справі зупинено, матеріали цивільної справи направлені експерту. 06 вересня 2018 року до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість надання висновку експертизи від 05 вересня 2018 року та повернулись матеріали цивільної справи у трьох томах. 12 вересня 2019 року, після повернення матеріалів цивільної справи, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було відновлено провадження у справі, після чого було винесено ухвалу про забезпечення позову у справі № 369/4053/17. Тому у вступній частині ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/4053/17 була допущена описка. Виявивши цю описку позивач звернувся до суду першої інстанції, у порядку статті 269 ЦПК України, із заявою про виправлення описки, яка була усунута.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року виправлено, допущену в ухвалі Верховного Суду від 15 квітня 2019 року описку, вказавши правильну дату ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області «12 вересня 2018 року» замість помилково зазначеної дати «31 серпня 2018 року».
 
Позиція Верховного Суду 
 
Колегія відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
 
Суди встановили, що при зверненні до суду із позовом позивачі посилалися на те, що між ОСОБА_1 та ВАТ КБ з іноземними інвестиціями «Промекономбанк» було укладено кредитний договір та іпотечний договір. Предметом договору іпотеки були двоповерховий будинок з надвірними прибудовами, площею 150,70 кв. м та земельна ділянка, площею 1 170 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Умови зазначених договорів позивачем належним чином виконувалися. Проте, внаслідок неодноразового укладення договорів факторингу, до ТОВ «Фінанс Траст Груп» перейшло право вимоги за цими договорами.
 
При зверненні із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на те, що внаслідок укладення оспорюваних договорів у відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» виникло право власності на двоповерховий будинок з надвірними прибудовами, площею 150,70 кв. м та земельну ділянку, площею 1 170 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВ Фінансова компанія «Інновація» здійснюються дії щодо виселення позивача ОСОБА_1 із зазначеного будинку та земельної ділянки. ОСОБА_1 назначала, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позовних вимог.
 
Суди встановили, що спір виник щодо нерухомого майна: двоповерхового будинку з надвірними побудовами, площею 150, 70 кв. м, та земельної ділянки, площею 1170 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Інновація» від 17 серпня 2018 року №1708/1, право власності на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150,70 кв. м, та земельну ділянку, призначену для ведення садівництва, загальною площею 0,1170 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належить ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. В зазначеному повідомленні ТОВ «ФК «Інновація» просить ОСОБА_1 в строк до 31 серпня 2018 року звільнити зазначені об`єкти нерухомості від особистих речей та від речей третіх осіб, фізично звільнити будинок та земельну ділянку та передати представникові компанії ключі та всі технічні документи щодо подальшої експлуатації будинку.
 
Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову. 
 
Посилання у касаційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена у період зупинення провадження у справі без його поновлення, колегія суддів відхиляє.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року було призначено судово-економічну експертизу та справу направлено до ТОВ «Експертно-правової компанії «ЮрЕкс» для проведення експертизи; провадження по справі зупинити на час проведення експертизи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2018 року заяву про виправлення описки в ухвалі суду про забезпечення позову задоволено. Виправлено описку у вступній частині ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року, а саме у вступній частині ухвали вказано вірну дату постановлення ухвали: «12 вересня 2018 року». За таких обставин ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову була постановлена 12 вересня 2018 року, тобто після поновлення провадження у справі.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення в оскарженій частині постановлені з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення в оскарженій частині без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», яка підписана представником Махмудовою Оленою Самедівною, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в оскарженій частині залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                        І. О. Дундар
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков