КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 757/15356/15-ц                                           Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7006/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
02 грудня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    Головуючого                             Волошиної В.М.
                                   Суддів                                         Слюсар Т.А., Панченка М.М.
                                   Секретаря судового засідання  Маличівській Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни, в межах виконавчого провадження № 53551018, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, 
в с т а н о в и л а:
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № 53551018 з виконання судового рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем  Кущ В.В. 15 лютого 2018 року складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 05 травня 2015 року по грудень 2015 року, відповідно до якої боржник має заборгованість в сумі 870 709,90 грн. Вважає дії державного виконавця Кущ В.В. щодо розрахунку заборгованості по аліментам за 2015 рік неправомірними, оскільки при здійснені розрахунку державним виконавцем не врахована сума 40 000,00 доларів США, що складає еквівалент 826 800,00 грн., сплачена ним 22 травня 2015 року   на користь стягувача ОСОБА_2 в рахунок аліментів на утримання дитини, що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_2 та  встановленими обставинами у судовому рішенні Апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року, а також необґрунтовано включено до суми заробітку (доходу), з якого мають вираховуватись аліменти, суму отриманого ним страхового відшкодування у розмірі 262 944,74 грн. Крім того, державним виконавцем не враховані платежі, що сплачені ним на утримання дитини у ТОВ «Начально-виховний комплекс «Золоче» за серпень-грудень 2015 року на загальну суму 154 956,00 грн. Посилаючись на те, що у нього перед стягувачем ОСОБА_2   відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за 2015 рік, просив суд, з урахуванням доповнених вимог від 17 травня 2018 року, визнати неправомірними дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. щодо визначення станом на 15 лютого 2018 року заборгованості боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01 березня 2017 року за період з 05 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 870 709,90 грн.; скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 15 лютого 2018 року, складену головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. у виконавчому провадженні № 53551018 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів щомісячно, починаючи з 05 травня 2015 року у розмірі ј частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини якою визначена сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за період з 05 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 870709,90 грн.; скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 13 квітня 2018 року, складену головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В., по виконавчому листу № 757/15356/15-ц від 01 березня 2017 року Печерського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів щомісячно починаючи з 05 травня 2015 року у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини в частині визначення заборгованості за 2015 рік в сумі 779 878,19 грн.; зобов`язати головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кущ В.В. здійснити новий розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментам, що підлягали сплаті на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , на підставі виконавчого листа № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01 березня 2017 року за період з 05 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який ОСОБА_1 одержав у вказаний період часу та з урахуванням сплачених ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у сумі 846 800,00 грн., що еквівалентно 40 000,00 доларів США та понесених ОСОБА_1 витрат на навчання дитини за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в сумі 154 956,00 грн.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни, в межах виконавчого провадження №53551018 відмовлено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції здійснено розгляд скарги не у повному обсязі, без врахування наведених обґрунтувань, які мають значення для справи, а саме ті обставини, що державним виконавцем при визначені розміру заборгованості по аліментам у період з 05 травня 2015 року по грудень 2015 року не було включено 40 000,00 доларів США, що складає еквівалент 826 800,00 грн., які він сплатив стягувачу 22 травня 2015 року як аліменти на утримання доньки, що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_4 та встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року. Що стосується висновків суду першої інстанції про те, що отримана ним сума страхового відшкодування у розмірі 262 944,74 грн. обґрунтовано включена державним виконавцем до суми заробітку (доходу), з якого мають вираховуватися аліменти, то ці висновки суду вважає такими, що суперечать нормам ст. ст. 14, 163, 164, 179 Податкового кодексу України, ст. ст. 68, 70 ЗУ «Про виконавче провадження», Постанові КМУ від 26 лютого 1993 року за № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного із подружжя, дітей, батьків та інших осіб».
Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у визначений ухвалою суду строк, не скористались процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги. Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,   дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних  підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 222-224 том 1 справа № 757/15356/15-ц).
 Рішенням Апеляційного суду  міста Києва від 28 вересня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року змінено в частині визначення розміру аліментів. Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 30, 31-34 том 2 справа № 757/15356/15-ц).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року, в незміненій його частині, та рішення апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без змін (а.с. 101-103 том 2 справа № 757/15356/15-ц).
 З метою примусового виконання вказаного рішення 01 березня 2017 року  Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист та стягувачем пред?явлено  до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
 Із витребуваних судом першої інстанції матеріалів виконавчого провадження № ВП 53551018 вбачається, що постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шворак Б.О. від 14 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 01 березня 2017 року Печерським районним судом міста Києва 22 грудня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2   аліментів на утримання дитини.
В ході проведення примусових виконавчих дій державним виконавцем для встановлення отриманих доходів ОСОБА_1 скеровані відповідні вимоги, запити боржнику, ТОВ «Футбольний клуб «Динамо «Київ», ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, АТ «ОТП БАНК» та ПАТ КБ «Приватбанк» про надання інформації про наявності відкритих рахунків боржника у банківських установах, до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» про надання інформації щодо наявності торгових марок, авторських прав, які належать боржнику.
10 серпня 2017 року та 12 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, копію якої направлено до Регіонального сервісного центру МВС України до виконання, сторонам виконавчого провадження до відома.
Боржником ОСОБА_1 долучені копії документів щодо зареєстрованого нерухомого майна, мототранспорту і автотранспорту, рахунків у банківських установах і залишки коштів на них; відомості про отримані доходи за 2015, 2016 роки; копії квитанцій про сплату аліментів, копії свідоцтв на знаки для товарів і послуг за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.
До матеріалів виконавчого провадження боржником 15 грудня 2017 року долучались роздруковані фотокопії квитанцій з призначенням платежу: «выплата на содержание ребенка» у загальній сумі - 20 000,00 грн. за 2015 рік; 76 899,14 грн. за 2016 рік; 60 000,00 грн. за 2017 рік, а також інші квитанції з призначенням платежу - «перевод личных средств, оплата комиссии за аренду ячейки, оплата за забезпечення навчального процесу, оплата за освітні послуги, оплата за вокал, оплата дитячого садка, оплата за сучасну хореографію»; відомості про доходи за 2015 рік, копія трудової книги, паспорту; копія заяви ОСОБА_6 від 28 березня 2017 року на підтвердження отримання стягувачем ОСОБА_2 від ОСОБА_1 05 квітня 2016 року в рахунок оплати аліментів 40 000,00 доларів США.
Також в матеріалах провадження містяться заяви, клопотання стягувача, його представників від 15лютого 2018 року, 07 березня 2018 року, 20 квітня 2018 року щодо підтвердження наявної заборгованості по аліментах та відсутністю підстав для врахування 40 000,00 доларів США, сплачених боржником у 2015 році; щодо вжиття певних виконавчих дій.
Під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем встановлена заборгованість із сплати боржником аліментів, про що складені відповідні довідки-розрахунки.  
15 лютого 2018 року державним виконавцем направлено повідомлення про внесення боржника за виконавчим документом до Єдиного реєстру боржників.
Головним державним виконавцем Кущ В.В., у зв`язку з наявною заборгованістю по аліментах,  відповідно до статті 71 Закону «Про виконавче провадження», 13 березня 2018 року винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, копію якої направлено до Державного агентства лісових ресурсів України до виконання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, копію якої направлено до Відділення дозвільної системи УГБ МВС України в м. Києві до виконання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам, копію якої направлено до Управління інформаційно - аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві до виконання; про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, копію якої направлено до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України до виконання.
Згідно з складеною державним виконавцем довідки-розрахунку від 15 лютого 2018 року, яка є предметом оскарження у даній справі, заборгованості боржника  по аліментах за 2015 рік ( за період з травня 2015 року по грудень 2015 року) складає суму 870 709, 90 грн.
Із наданих письмових пояснень державного виконавця Кущ В.В. у ході розгляди справи в суді вбачається, що у зв`язку з технічною помилкою, допущену у довідці-розрахунку від 15 лютого 2018 року при обчислені заборгованості за період з травня 2015 року по грудень 2015 року, державним виконавцем 13 квітня 2018 року сформовано нову довідку-розрахунок, згідно з якою заборгованість боржника по сплаті аліментів за 2015 рік (за період з травня 2015 року по грудень 2015 року) становить розмір 779 879,19 грн. (а.с. 87-94 том 1 провадження 4-с-185/15).
Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що 15 травня 2018 року боржником ОСОБА_1 надані державному виконавцю копії документів щодо сплати боргу по аліментам в сумі 779 878,19 грн., які перераховані на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби.
11 червня 2018 року державним виконавцем складено довідку - розрахунок заборгованості по аліментах, згідно з якою заборгованість боржника по аліментах за період з травня 2015 по грудень 2015 року, що складає розмір 779 878, 19 грн., станом на 14 травня 2018 року боржником погашена, за період з січня 2016 по грудень 2016 року та за період з січня 2018 по травень 2018 року заборгованість відсутня.
В матеріалах виконавчого провадження міститься розпорядження державного виконавця від 18 вересня 2018 року, затверджене начальником відділу Коблошем О.Й., на   перерахування коштів у сумі 779 878,19 грн. на рахунок стягувача ОСОБА_2   Платіжним дорученням від 18 вересня 2018 року № 26755 вказані кошти перераховані стягувачу, операцію проведено банком 20 вересня 2018 року.
Державним виконавцем винесені постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, копію якої направлено до Державної прикордонної служби України до виконання; про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, копію якої направлено до Управління патрульної поліції у м. Києві; про припинення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, копію якої направлено до ВКОЗ у СДС УПД ГУНП у м. Києві до виконання; про припинення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, копію якої направлено до Державного агентства лісових ресурсів України до виконання.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, з ухваленням судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни в межах виконавчого провадження № 53551018, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця під час виконання виконавчого документу про стягнення аліментів щодо визначення суми заборгованості із сплати аліментів, з обчисленням такого розміру у довідці-розрахунку, вчинено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень суб`єкта оскарження і права заявника порушено не було.
Перевіряючи законність й обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, так і в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія виходить з такого.
Відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають  сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.  
Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Отже, завданням органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.
Порядок стягнення аліментів передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Згідно з частиною 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.
Системний аналіз вказаної норми права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами з відображенням її складових у розрахунку заборгованості.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи на підставі поданих учасниками справи та витребуваних доказів свідчать про те, що державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ В.В. під час виконання виконавчого документу № 757/15356/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 01 березня 2017 року на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2   аліментів на утримання дитини, у межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», встановив та обчислив заборгованість боржника із сплати аліментів за 2015 рік ( за період з травня 2015 року по грудень 2015 року), про що склав довідку-розрахунок від 15 лютого 2018 року, з уточненим розміром заборгованості в сумі 779 879,19 грн. у розрахунку від 13 квітня 2018 року. На виконання вимоги державного виконавця щодо сплати заборгованості за аліментами у розмірі 779 879,19 грн., боржник 14 травня 2018 року перерахував вказану суму на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби за призначенням платежу «сплата боргу по аліментам за 2015 рік у виконавчому провадженні № 53551018» (а.с. 133 том 1 провадження 4-с-185/15).
На підставі встановлених обставин справи та змісту зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки Закон України «Про виконавче провадження», яким державний виконавець керується при здійсненні необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення, зобов`язує державного виконавця щомісяця обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, з відображенням її складових у розрахунку заборгованості, а тому дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни щодо обчислення заборгованості боржника із сплати аліментів, з визначенням такого розміру у довідці-розрахунку від 15 лютого 2018 року, з уточненим розміром заборгованості у розрахунку від 13 квітня 2018 року, вчинено відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень суб`єкта оскарження та права заявника порушено не було.
Наведені доводи апеляційної скарги в частині невірного обчислення заборгованості із сплати аліментів за 2015 рік ( за період з травня 2015 року по грудень 2015 року), до розміру якої безпідставно включено утримання із суми страхового відшкодування та не враховані грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США, які  22 травня 2015 року сплачені боржником в рахунок аліментів, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 і встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, не спростовують висновків суду першої інстанції у справі, що переглядається, та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами в іншій справі № 757/11079/18-ц, які в силу частини 4 статті 82 ЦПК України є преюдиційними обставинами та не потребують доказуванню при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі.
Із витребуваних та оглянутих матеріалів цивільної справи (№757/11079/18-ц) колегією суддів встановлено, що спір між сторонами виконавчого провадження (стягувач і боржник) щодо  розміру заборгованості по аліментам за 2015 рік ( за період з травня 2015 року по грудень 2015 року) був предметом розгляду у порядку позовного провадження за поданим позовом ОСОБА_1 , в обґрунтування якого позивач (боржник за виконавчим провадженням) посилався на те, що визначена державним виконавцем у довідці-розрахунку від 15 лютого 2018 року заборгованості за аліментами за період з 05 травня 2015 року по 31 грудня 2015 року обчислена невірно, оскільки до суми доходу боржника помилково включені суми страхового відшкодування, а також не враховані грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., отримані ОСОБА_2 в рахунок оплати аліментів, а саме: згідно квитанцій від 23 вересня 2015 на суму 5 000,00 грн., від 13 жовтня 2015 року на суму 5 000,00 грн., від 01 листопада 2015 року на суму 5 000,00 грн., від 01 грудня 2015 на суму 5 000,00 грн.,  40 000,00 доларів США, що відповідає 826 800,00 грн., які  22 травня 2015 року сплачені ОСОБА_2 в рахунок аліментів, що підтверджується розпискою.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2018 року (справа № 757/11079/18-ц), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, у позові ОСОБА_1 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості за аліментами відмовлено ( а.с. 166-168, 212, 213 -216 справа № 757/11079/18-ц).
Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за аліментами за 2015 рік здійснено державним виконавцем відповідно до вимог ст.195 СК України, з урахуванням довідки про доходи ОСОБА_1 за період із травня по грудень 2015 року та наданих ним квитанцій про сплату аліментів упродовж вересня-грудня 2015 року в сумі 5000 грн. щомісяця. При обчисленні розміру заборгованості державний виконавець виходив із довідки про доходи боржника за цей період та врахував надані боржником квитанції про сплату аліментів. Заборгованість була розрахована із фактично отриманого позивачем доходу в зазначений період. Також, судом встановлено, що ні розписка про передачу ОСОБА_1 ОСОБА_2 коштів у розмірі 40 000,00 доларів США, ні інші судові рішення не містять посилань про те, що вказані кошти передані в рахунок сплати аліментів на утримання дитини.
Отже, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку  про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що  ухвала Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.  Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

 Головуючий                                                                      
 
Судді: