Дата документу 18.02.2020 Справа № 331/3414/18

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 331/3414/18 
Провадження №22-ц/807/923/20 
Головуючий в 1-й інстанції - Антоненко М.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року                                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	
секретар	Семенчук О.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,- 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до заповіту від 31.07.2008р., реєстровий номер 2-847 та відповідно до ст. 1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на день смерті. У встановлений строк позивачем ОСОБА_2 було подано заяву до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини належної йому за заповітом. 06.04.2018 р. постановою Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за заповітом на 3/4 частки зазначеної квартири через пошкодження правовстановлювального документу на спадкове майно - свідоцтва НОМЕР_5 від 23.09.1993р., яке розірвано на 4 частини. Станом на теперішній час отримати дублікат свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 23.09.1993р. не уявляється можливим, так як видавник документу - виконавчий комітет Жовтневої районної ради народних депутатів припинив своє існування. Таким чином пошкодження оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру, яка є спадковим майном, унеможливлює оформлення спадщини на цю квартиру у звичайному порядку через неможливість нотаріуса прийняти такий правовстановлюючий документ щодо прав власності померлої. Позивач вважає, що право власності на вищезазначену квартиру перейшло до нього після смерті його матері на підставі спадкування за заповітом у повному обсязі, включаючи обов`язкову частку, відповідно до діючого законодавства, тому просив визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 як на спадкове майно на підставі спадкування за заповітом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа Четверта Запорізька державна нотаріальна про визнання права власності на спадкове майно задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 як на спадкове майно на підставі спадкування за заповітом.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову частково визнавши за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 , в іншій частині позову відмовити. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки у встановлений законом строк вони звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами. Заповітом від 31.07.2008 року ОСОБА_3 заповіла квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Між тим, на час смерті інший спадкоємець після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був непрацездатний, а тому мав право на обов`язкову частку у спадщині. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, спадкоємцем після його смерті є його дружина ОСОБА_1 . Рішення суду першої інстанції ухвалено без врахування вказаних обставин, тому визнати його законним та обґрунтованим не можна.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком вказаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 10).

Батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 помер у ІНФОРМАЦІЯ_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03.10.2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Запорізькій області (а.с. 28).

31.07.2008 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Горбачовою Л.П., зареєстрований у реєстрі за № 2-847, відповідно до якого спадкодавець заповів квартиру АДРЕСА_1 , сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - позивачу по справі (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 23.09.1993р. (а.с. 13).

Вказане також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстровий № 19 о/35074, власником квартири якої є ОСОБА_3 (а.с.15-16).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом.

Судовим запитом № 2/331/1015/2018 від 23.05.2018 року, суд витребував у Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу № 275/2016, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 275/2016, позивач своєчасно звернувся до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності на 3/4 частки зазначеної квартири відмовлено через пошкодження правовстановлювального документу на спадкове майно, а саме свідоцтва № НОМЕР_5 від 23.09.1993р., яке розірвано на 4 частини (а.с. 19).

З відповіді ТОВ «ЗМБТІ» на запит Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори вбачається, що документи на право приватної власності на зазначену квартиру, на підставі яких виникло право власності на квартиру, були зареєстровані у Бюро технічної інвентаризації у встановленому порядку, отже державну реєстрацію прав власності зазначена квартира пройшла.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що правовстановлювальний документ на квартиру АДРЕСА_1 пошкоджений та розірваний на частини, але все ж таки був зареєстрований в БТІ, відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент виникнення права власності. Станом на теперішній час позивачем отримати дублікат свідоцтва про право власності № НОМЕР_5 від 23.09.1993р. не уявляється можливим, оскільки видавник документу - виконавчий комітет Жовтневої районної ради народних депутатів припинив своє існування. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом.

З висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків фізичної особи, що померла, до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вищенаведених обставин та відповідно до ст. 1222 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ч.1ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , окрім позивача звернувся 18.01.2017 року і його брат ОСОБА_4 з підстав передбачених ч.1 ст.1241 ЦК України (а.с.44).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 10.10.2017 року (а.с.21). 

Спадкоємцем після його смерті є його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується копію свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ від 24.02.2015р. (а.с.101)

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 на ј частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки спадщина після померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 прийнята, але спадкові права не оформлені. 

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4, 24.06.1983 , при вирішенні справ про спадкування суди повинні вживати заходів до всебічного і повного з`ясування обставин справи, суворо керуватись цивільним законодавством, що регулює перехід майна померлого громадянина до спадкоємців, забезпечуючи ефективний захист права приватної власності громадян, законних інтересів організацій і держави.

Судом першої інстанції при розгляді справи не було встановлено всіх осіб прав і інтересів, яких стосується розгляд вказаної цивільної справи. 

Разом з тим, суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо залучення до участі у справі осіб, які судом першої інстанції не залучались, у відповідності до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового - про відмову у позові.

Відповідно, висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості та доведеності вимог позивача, не можна визнати такими, що відповідають приписам законодавства.

У зв`язку з викладеним, апеляційна скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі в зв`язку з незалученням до участі у справі належного відповідача, що у свою чергу не перешкоджає зверненню до суду з новим позовом до належного відповідача (чів).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 лютого 2020 року.

Судді:                                                                С. В. Кухар

                                                                       О. В. Крилова

О. З. Поляков