ПОСТАНОВА
Іменем України

09 січня 2020 року 
м. Київ
справа № 210/350/16-а
адміністративне провадження № К/9901/34610/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду :
Судді-доповідача Саприкіної  І.  В.,
суддів Коваленко Н. В., Кравчука В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (у складі головуючого судді Скотар Р. Є.) від 21 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі головуючого судді Щербака  А. А., суддів Чабаненко С. В., Баранник Н. П.) від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» до виконавчого комітету Криворізької міської ради, третя особа - Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради, про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС», Товариство) звернулося до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - виконком Криворізької міськради), третя особа - Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради (далі - Управління), у якому з урахуванням уточнення вимог просило:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання письмового погодження власника місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) для переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів; 
- визнати ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» таким, що набуло право на розміщення зовнішньої реклами згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами від 01  серпня 2002  року № 610, 654, 657; від 09 квітня 2003 року № 572, 573, 577, 583, 579; 592; від 18  квітня 2003 року №  609, 615, 617, 618, 621, 623, 629, 632, 633, 634, 636, 638, 646, 648, 649, 650, 661, 662, 665, 666; від 05 травня 2003 року №  469; від 28 грудня 2004 року №  305;
- зобов`язати виконком Криворізької міськради надати ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» письмове погодження власника місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи), з метою переоформлення дозвільних документів та правовстановлюючих документів за договорами купівлі-продажу рекламних конструкцій від 04 серпня 2015 року № 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09; від 05 серпня 2015 року № 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18; від 06 серпня 2015 року № 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 та від 07 серпня 2015 року № 28, 29, 30, 31;
- зобов`язати виконком Криворізької міськради переоформити дозволи на розміщення зазначеної вище зовнішньої реклами шляхом їх видачі Товариству.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановою від 21 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, у задоволенні позову відмовив. 
Відмовляючи Товариству в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що виконком Криворізької міськради не допустив протиправної бездіяльності, оскільки позивач не звертався у визначений законом строк із заявою та необхідними документами щодо переоформлення дозволів до Муніципального центру адміністративних послуг «Віза», який здійснює прийняття від суб`єкту господарювання документів дозвільного характеру. 
Крім того, за позицією судів попередніх інстанцій, підстави для надання письмового погодження місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) з метою переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів на придбані ним рекламні конструкції відсутні у зв`язку з тим, що рішенням виконкому Криворізької міськради від 01 вересня 2015 року № 353 було припинено дію договору від 01 січня 2010 року № 0135зр10 на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу.
Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у жовтні 2017 року ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просило скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017  року та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Товариство зазначило, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права і не дослідили належним чином усіх обставин справи. За позицією позивача, виконком Криворізької міськради допустив протиправну бездіяльність, оскільки нібито не розглянув заяву ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» про переоформлення дозволу.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 01 листопада 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС  України) викладено в новій редакції. 
Відповідно до підп 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08  січня 2020 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.
Як убачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року між позивачем та ФОП  ОСОБА_1 укладено договори купівлі-продажу рекламних конструкцій, зокрема: від 04 серпня 2015 року № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9; від 05  серпня 2015 року № 10, № 11, № 12, № 13, № 14, № 15, № 16, № 17, № 18; від 06  серпня 2015 року № 19, № 20, № 21, № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27; від 07  серпня 2015 року № 28, № 29, № 30, № 31 (далі - Договори).
На підставі зазначених Договорів ТОВ  «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» прийняло у свою власність рекламні конструкції, місце знаходження яких передбачено договором від 01 січня 2010 року № 0135зр10, на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу, укладеним між управлінням містобудування та архітектури виконкому Криворізької міськради та ФОП ОСОБА_1 .
При цьому, відповідно до п. 7.6 договору від 01 жовтня 2010 року № 0135зр10 перехід права власності на рекламний засіб до другої особи, передача його в оренду, а також ліквідація юридичної особи - Розповсюджувача є підставою для зміни умов або розірвання Договору.
З матеріалів справи також убачається, що на вказані вище рекламні конструкції попереднім власником було отримано дозволи на розміщення реклами від 01  серпня 2002 року № 610, 654, 657; від 09 квітня 2003 року № 572, 573, 577, 583, 579; 592; від 18  квітня 2003 року №  609, 615, 617, 618, 621, 623, 629, 632, 633, 634, 636, 638, 646, 648, 649, 650, 661, 662, 665, 666; від 05 травня 2003 року №  469; від 28  грудня 2004 року №  305.
За позицією позивача, робочим органом щодо регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами відповідно до рішення Криворізької міськради від 28  листопада 2007 року №  1995 «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті» було призначено Комунальне підприємство «Парковка та реклама». Водночас, рішенням Криворізької міськради від 14 жовтня 2009 року № 3530 дію п. 3 вказаного вище рішення призупинено до затвердження нового порядку, яким буде визначено робочий орган, а до прийняття нового порядку функції робочого органу покладено на управління містобудування і архітектури виконкому міської ради. 
За таких обставин 18 серпня 2015 року ТОВ  «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» звернулося до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради, а 25 вересня 2015 року - до виконкому Криворізької міської ради із заявами про надання письмового погодження місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) з метою переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів на придбані ним рекламні конструкції.
У відповідь на таку заяву 11 вересня та 01 жовтня 2015 року Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради повідомило позивача, що жодним розпорядчим документом міської ради дане Управління не визначено уповноваженим органом (особою) в частині узгодження дозволів на розміщення зовнішньої реклами.
У подальшому, а саме 09 листопада 2015 року Товариство направило до Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міськради, і до Комунального підприємства «Парковка та реклама» заяви про надання письмового погодження місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) з метою переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів, а також щодо переоформлення дозволів на розміщення зовнішньої реклами. Однак, відповіді на такі заяви позивач від Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міськради, і до Комунального підприємства «Парковка та реклама» не отримав.
Вважаючи, що виконком Криворізької ради, не надавши письмове погодження власника місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) для переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів, допустив протиправну бездіяльність, ТОВ  «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» звернулося до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Судові рішення, ухвалені за результатом розгляду цього позову, є предметом касаційного перегляду в даній справі.
Проаналізувавши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України від 03 липня 1996 року № 270/96-ВР «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями (…) у порядку, установленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної законодавчої норми Кабінет Міністрів України постановою від 29 грудня 2003 року № 2067 затвердив Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі - Типові правила).
Відповідно до п. 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України від 13 травня 2014 року № 1252-VII «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 1252-VII).
Пунктом 5 Типових правил для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган).
До повноважень робочого органу належать, зокрема, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії ( п. 6 Типових правил).
За приписами ч. 8 ст. 4-1 Закону № 1252-VII у разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру. 
Згідно з ч. 14 ст. 4-1 Закону № 1252-VII прийняття від суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється адміністратором у центрі надання адміністративних послуг.
Наказом державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва від 05 грудня 2005 року № 116 затверджено Типове положення про адміністратора та порядок його взаємодії з місцевими дозвільними органами, суб`єктами господарювання та територіальним органом спеціально уповноваженого органу з питань довільної системи у сфері господарювання, яке розроблене відповідно до вимог Закону № 1252-VII, і регламентує діяльність адміністраторів, які здійснюють видачу документів дозвільного характеру за принципом організаційної єдності та взаємодіють з місцевими дозвільними органами і територіальним органом спеціально уповноваженого органу з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності (далі - уповноважений орган) щодо видачі суб`єктам господарювання документів дозвільного характеру.
При цьому, на виконання положень Закону № 1252-VII створено Центр надання адміністративних послуг - Муніципальний центр адміністративних послуг м.  Кривого Рогу «Віза» з видачі документів дозвільного характеру.
Судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що позивач не звертався у визначений законом строк до Муніципального центру адміністративних послуг «Віза» із заявою щодо переоформлення дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а тому його вимоги про зобов`язання відповідача переоформити дозволи на розміщення реклами від 01  серпня 2002  року №  610, 654, 657; від 09 квітня 2003 року № 572, 573, 577, 583, 579; 592; від 18 квітня 2003 року №  609, 615, 617, 618, 621, 623, 629, 632, 633, 634, 636, 638, 646, 648, 649, 650, 661, 662, 665, 666; від 05 травня 2003  року №  469; від 28 грудня 2004  року №  305, які були отримані ФОП ОСОБА_1 , є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на недотримання відповідачем принципу мовчазної згоди, оскільки за ст. 1 Закону №  1252-VII такий принцип застосовується за умови, коли суб`єктом господарювання подано в установленому порядку заяву та документи. Однак, у даному випадку позивач не дотримався процедури подачі заяви для переоформлення дії відповідних дозволів, а тому принцип мовчазної згоди не може застосовуватися в спірних правовідносинах.
Стосовно твердження Товариства про допущення виконкомом Криворізької міськради протиправної бездіяльності у зв`язку з ненаданням ТОВ  «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» письмового погодження власника місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) для переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
При цьому, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Як убачається з матеріалів справи, вважаючи, що функції робочого органу ради у сфері розміщення зовнішньої реклами покладено на створені виконкомом Криворізької міськради управління, 18 серпня 2015 року ТОВ  «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» звернулося до Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради, а 25 вересня 2015 року - до виконкому Криворізької міської ради із заявами про надання письмового погодження місця розташування рекламного засобу або уповноваженого ним органу (особи) з метою переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів на придбані ним рекламні конструкції.
Відповіді на зазначені вище заяви позивач отримав 11 вересня та 01 жовтня 2015  року, згідно з якими його повідомлено, що органи місцевого самоврядування, до яких звернулося Товариство, не є уповноваженим органом (особою) в частині узгодження дозволів на розміщення зовнішньої реклами.
Колегія суддів звертає увагу, що такі відповіді були надані в порядку і в межах, визначених чинним законодавством.
Крім того, як зазначалося вище, відповідач не наділений повноваженнями щодо переоформлення дозвільних та правовстановлюючих документів на рекламні конструкції.
За таких обставин судова колегія Верховного Суду погоджується з твердженнями судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльності виконкому Криворізької міськради.
Колегія суддів також вважає безпідставними доводи скаржника про наявність підстав для визнання за ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» права на розміщення зовнішньої реклами, згідно з дозволами на розміщення зовнішньої реклами від 01  серпня 2002  року №  610, 654, 657; від 09 квітня 2003 року № 572, 573, 577, 583, 579; 592; від 18  квітня 2003 року №  609, 615, 617, 618, 621, 623, 629, 632, 633, 634, 636, 638, 646, 648, 649, 650, 661, 662, 665, 666; від 05 травня 2003 року №  469; від 28 грудня 2004  року №  305, з огляду на такі обставини.
Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами попередніх інстанцій, у зв`язку із вчиненням ФОП ОСОБА_1 систематичних порушень 01  вересня 2015 року виконком Криворізької міськради прийняв рішення № 353 «Про припинення дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами», яким було припинено дію договору від 01 січня 2010 року № 0135зр10 на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу. Вказане рішення є чинним і законним.
Отже, дія дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 01  серпня 2002 року №  610, 654, 657; від 09 квітня 2003 року № 572, 573, 577, 583, 579; 592; від 18 квітня 2003 року №  609, 615, 617, 618, 621, 623, 629, 632, 633, 634, 636, 638, 646, 648, 649, 650, 661, 662, 665, 666; від 05 травня 2003 року №  469; від 28 грудня 2004 року №  305, що були отримані ФОП ОСОБА_1 на рекламні конструкції, які останній у серпні 2015  року продав позивачу, була припинена з 01 вересня 2015 року. Крім того, вказаним вище рішенням ФОП ОСОБА_1 було зобов`язано демонтувати рекламні засоби, щодо яких припинено дію дозволів.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції правомірно визнали доводи позивача необґрунтованими і відмовили в задоволенні вимог ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» про визнання цього Товариства таким, що набуло право на розміщення зовнішньої реклами, згідно з вказаними вище дозволами.
З огляду на викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог ТОВ «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС», а тому правомірно відмовили в задоволенні позову. 
Крім того, розглядаючи наведені позивачем аргументи, колегія суддів виходить з того, що всі доводи Товариства, викладені в його касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено. Висновки судів скаржник не спростував.
Відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 349, ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС  України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІНВЕСТ ПЛЮС» залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. В. Саприкіна
Судді          
                                                                                                    Н. В. Коваленко
                                                                                                    В. М. Кравчук