ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 388/1120/15-ц
провадження № 22-ц/4809/173/20     

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

              головуючої судді          Суровицької Л. В.,
              суддів                             Авраменко Т. М., Черненка В. В. 
секретар                       Лазаренко – Шаповалова В. В.

учасники справи :
заявник – ОСОБА_1 , 
представник заявника – адвокат Бойко Дмитро Павлович,
суб?єкт оскарження – старший державний виконавець Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, який реорганізовано у Долинський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Стеблина Олександр Васильович, 
заінтересована особа (стягувач) – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
представник стягувача – адвокат Бистров Сергій Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2019 року у складі судді Степанова С.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу ДВС Стеблини Олександра Васильовича, заінтересована особа (стягувач) – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
В С Т А Н О В И В :

У  жовтні 2019 року ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, звернувся в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблини Олександра Васильовича.

Зазначав,що на виконанні Долинського ВДВС перебуває виконавчий лист № 388/1120/15-ц від 20 січня 2016 року про стягнення з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 12 липня 2007 року, розмір якої станом на 22 травня 2015 року становить 308 490,96 грн..
В порядку примусового виконання 26 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Стеблиною О. В. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Описано та накладено арешт на майно, що належить йому, як боржнику, а саме на житловий будинок з господарсько –побутовими будівлями по АДРЕСА_1 . Встановлено обмеження щодо арештованого майна: заборонено відчуження майна без дозволу державного виконавця.
Вважає, що вказана постанова старшого державного виконавця постановлена з порушенням ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що звернення стягнення на об?єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу зветається стягнення на окрему від будлинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому проживає боржник.
Державний виконавець не врахував його письмове пояснення від 26 вересня 2019 року, в якому він зазначив, що має у власності рухоме майно, а саме корпоративні права юридичних осіб. 
Враховуючи відсутність у нього грошових коштів та наявність корпоративних прав у статутному капіталі тринадцяти юридичних осіб, вважає, що державному виконавцю першочергово необхідно звернути стягнення на права цих юридичних осіб.
Оскільки державним виконавцем звернуто стягнення на нерухоме майно за наявності рухомого майна, просив скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Стеблини О.В. від 26 вересня 2019 року про опис і арешт майна (а.с.49-50).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2019 року в задоволенні скарги відмовлено.
Суд мотивував ухвалу тим, що дії державним виконавцем вчинено в межах передбачених законом повноважень, права боржника не порушено (а.с.120). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції  з підстав порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд не врахував, що державним виконавцем всупереч закону звернуто стягнення шляхом опису та арешту нерухомого майна за наявності рухомого майна – корпоративних прав боржника у статутному капіталі юридичних осіб (а.с. 126-127).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження, 24 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 08 січня 2020 року(а.с. 145, 149).    За клопотанням старшого державного виконавця Стеблини О.В. розгляд справи відкладено на 05 лютого 2020 року та продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів (а.с.170,174,177).  

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що до проведення опису та арешту нерухомого майна, боржник не повідомляв про наявність у нього корпоративних прав юридичних осіб. Під час здійснення опису та накладення арешту на нерухоме майно, ніяких заперечень, зауважень у боржника не було. Після опису та арештук боржник повідомив про наявність у нього корпоративних прав юридичних осіб, у зв`язку з чим вжиті примусові дії щодо звернення стягнення на корпоративні права. Водночас боржником до відділу ДВС на надано відомості, які необхідні для розрахунку вартості частки боржника у статутному капіталі юридичних осіб. Нерухоме майно, на яке накладено арешт, передано на зберігання боржнику, дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно не вчиняються (а.с.171-173).

В засіданні апеляційного суду представник заявника підтримав доводи апеляційної скарги.
Старший державний виконавець Стеблина О.В. та представник стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.
Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

За правилами  ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2  ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.451 ЦПК України). 

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 липня 2007 року № KGDLGA1580041, що станом на 22 травня 2015 року становить 308 490,96 грн.. 

Для примусового виконання рішення суду Долинським районним судом Кіровоградської області 29 січня 2016 року видано виконавчий лист, на підставі якого 07 квітня 2016 року постановою старшого державного виконавця Стеблина О.В. Долинського відділу ДВС Долинського районного управління юстиції, яке реорганізовано в Долинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, відкрито виконавче провадження (а.с.106, 107-108).

При примусовому виконанні вказаного виконавчого листа на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26 вересня 2019 року старшого державного виконавця Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Стеблини О.В. року старшим державним виконавцем здійснено опис та накладено арешт на майно, що належить боржнику: літера «А» - Житловий будинок, літера «Б» - літня кухня, літера «В» - гараж, літера «Д» - погріб, літера «К» - колодязь, літера «Ж» - огорожа, земельну ділянку реєстраційний/кадастровий номер 3521910100:04:003:0008, що розташовані по АДРЕСА_1 . Встановлено обмеження щодо арештованого майна, заборонено відчуження майна без дозволу державного виконавця та призначеного  боржника відповідальним за зберігання з попередженням про кримінальну відповідальність.(а.с.56-57).

Як свідчить зміст постанови, письмові зауваження та заперечення щодо опису та арешту нерухомого майна від боржника ОСОБА_1 не надходило. Боржником постанова про опис та арешт майна – житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та про прийняття на відповідальне зберігання, підписана без будь-яких застережень щодо незгоди з діями старшого державного виконавця (а.с.109-112). 

Як встановлено судом, в цей же день, після здійснення старшим державним виконавцем опису та арешту нерухомого майна, боржник ОСОБА_1 надав державному виконавцю письмові пояснення про те, що він є власником декількох юридичних підприємств, тому перш ніж описувати житловий будинок, необхідно описати його юридичні компанії (а.с.53).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Україхни від 09 жовтня 2019 року № 870 Долинський районний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області реорганізовано у Долинський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Встановлено, що боржником рішення суду добровільно не виконується, грошові кошти, достатні для задоволення вимог стягувачавідсутні.

На підтвердження наявності корпоративних прав у статутному капіталі юридичних осіб, боржником надано Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань відповідно до яких ОСОБА_1 має корпоративні права та володіє частками у статутному капіталі юридичних осіб (а.с.58-91) .

Згідно ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження» особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються  Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Відповідно до ч. 1, 2, 3 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи.
Виконавець повідомляє товариство про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника) та надсилає постанову про накладення арешту на частку. Товариство повинно протягом 30 днів з дня одержання такого повідомлення надати відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника відповідно до частини четвертої цієї статті. З дня одержання повідомлення, передбаченого частиною другою цієї статті, товариство зобов`язане надавати виконавцю та боржнику доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості частки боржника.

Встановлено, що відповідно до заяви боржника державним виконавцем винесено постанову про арешт рухомого майна боржника, а саме на корпоративні права та частки боржника у статутному капіталі юридичних осіб.

Як пояснив старший державний виконавець, боржник не надав відповідно до вимог закону відомості, необхідні для розрахунку вартості частки боржника. 

Вилучення та примусова реалізація арештованого нерухомого майна - житлового будинку, старшим державним виконавцем не здійснюється.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а правові підстави для її задоволення відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Дії старшим державним виконавцем Долинського відділу ДВС Стеблиною О.В. вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника при цьому не порушено.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав боржника зверненням стягнення на нерухоме майно, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами виконавчого провадження , в якому відсутнє рішення про звернення стягнення на нерухоме майно.

Судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до  ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишається без змін.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст. ст. 375, 381-383,384 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2020 року.

Головуюча суддя                      Л. В. Суровицька

Судді                   Т. М. Авраменко

В. В. Черненко