ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006337 пров. № А/857/1111/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                     Сеника Р.П.,  
суддів                                                                           Попка Я.С., Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання                    Джули В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 1.380.2019.006337 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу,-
суддя в 1-й інстанції – Мартинюк В.Я.,
час ухвалення рішення – 29.12.2019 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 29.12.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 року за №Ф-6286-52 на загальну суму 25539 грн. 26 коп.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року позовну заяву було залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам, що встановлені статтею 160 КАС України, а саме не зазначено в позовній заяві поштових індексів сторін; ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомих номерів засобів зв`язку відповідача; офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти сторін.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019року позовну заяву повернено позивачу.
Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції використав формальний підхід для вирішення питання про те чи в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви. Таким чином, повертаючи позовну заяву суд першої інстанції припустився надмірного формалізму.
Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу встановлено строк для усунення недоліків шляхом зазначення в позовній заяві поштових індексів сторін; ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомих номерів засобів зв`язку відповідача; офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти сторін.
Позивач подав до суду 26.12.2019 року заяву про усунення недоліків.
Проте, позивачем не було додано позовних заяв в яких усунуті всі зазначені недоліки в ухвалі від 04.12.2019 року.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 169 КАС України).
Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо до закінчення встановленого судом строку не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначеного в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.
Позивач подала до суду 26.12.2019 року заяву про усунення недоліків, в якій зазначені поштовий індекс, електронна пошта, телефони та код ЄДРПОУ відповідача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року, якою залишено позовну заяву без руху не вказано, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надіслання нової редакції позовної заяви, як про це зазначено в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року про повернення позовної заяви.
З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, у судді суду першої інстанції не було належних правових та фактичних підстав для повернення поданого позову ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до приписів частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали було допущено неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду вказаним обставинам. Відтак така ухвала судді першої інстанції  підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до цього ж суду.
Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 320, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 1.380.2019.006337 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Я. С. Попко 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 18.02.2020 року