П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11006/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гурін Дмитро Миколайович  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
04 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду  із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Виходячи з приписів ч.1 ст.311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
З обставин справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії   НОМЕР_1 , виданого обласною державною адміністрацією від 5 липня 1993 року, є громадянином, який тимчасово працював на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках.
Страховий стаж позивача станом на 2 серпня 2019 року становить 39 років 02 місяці та 18 днів, що підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 та трудовій книжці серії НОМЕР_3 .
2 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до Відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №9 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Листом від 7 серпня 2019 року №418/09 відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки. Підставою для відмови відповідач визначив те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391, населені пункти, у які позивача було відряджено, і у яких він здійснював роботу протягом 1986-1987 років не належать до місць, за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами і доповненнями (далі - Закон №796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Абзацом сьомим пункту 2 статті 55 Закону №796-XII, у редакції станом на час видачі позивачу посвідчення, було встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а саме: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років у зоні безумовного (обов`язкового) відселення на 2 роки.
Абзацом сьомим пункту 2 статті 55 Закону №796-XII, у редакції станом на час звернення позивача до пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  статтею 26  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, а саме: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями на 2 роки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391 затверджено Переліки видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (далі - Перелік).
З наведених норм статті 55 Закону №796-XII та Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391 вбачається, що для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за абзацом сьомим пункту 2 статті 55 Закону №796-XII не достатньо пред`явити посвідчення особи, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, а необхідно додати документи, які засвідчують, що особа пропрацювала не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.
Згідно з вказаним Переліком, підприємства та населені пункти, де виконувались спеціальна переробка, ветеринарна та санітарна обробка, утилізація, дослідження та дезактивація забруднених радіонуклідами тварин, вовни, льону, вивезених із зони відчуження у Житомирській області це Житомирський м`ясокомбінат, Коростенський м`ясокомбінат, Новоград-Волинський м`ясокомбінат, с. Березина Житомирського району.
Також, згідно з Переліком головні дороги та населені пункти за межами зони відчуження, де були розташовані контрольно-дозиметричні і регулювальні пости державної та військової автоінсз наведених норм статті 55 Закону №796-XII та Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391 вбачається, що для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за абзацом сьомим пункту 2 статті 55 Закону №796-XII не достатньо пред`явити посвідчення особи, яка тимчасово працювала на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, а необхідно додати документи, які засвідчують, що особа пропрацювала не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.пекції у Житомирській області це Народичі - Нова Радча - Вільна (Київська область) Овруч - Борутине - Мозир (Республіка Білорусь). 
У матеріалах справи містяться архівні виписки від 13 червня 2019 року №241, надані Комунальним підприємством "Міжвідомчий Коростишівський архів документів по особовому складу," в яких зазначено, що ОСОБА_1 на підставі наказу №83-к від 28 жовтня 1986 року в с. Рудня Осошня та с. Малі Кліщі для виконання робіт у жовтні; на підставі наказу №84-к від 3 листопада 1986 року в с. Рудня Осошня та с. Малі Кліщі для виконання робіт у листопаді; на підставі наказу №65-к від 14 серпня 1987 року у с. Селець Народицького району з 17 до 28 серпня 1987 року; на підставі наказу №84-к від 15 жовтня 1987 року у с. Селець Народицького району для виконання робіт по зовнішньому водопроводу; на підставі наказу №99-к від 3 грудня 1987 року у с. Селець Народицького району для виконання робіт по зовнішньому водопроводу.
Водночас населені пункти, що вказані у наданих позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області архівних виписках наказів про відрядження позивача у 1986-1987 роках, відсутні у переліках видів робіт і місць за межами зони відчуження, де за урядовими завданнями у 1986-1987 роках виконувались роботи в особливо шкідливих умовах (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що позивач, незважаючи на наявність посвідчення та статусу громадянина який тимчасово працював на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу сьомого пункту 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки виконувані ним роботи та місця виконання робіт, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 1996 року №1391, не є такими, що пов`язані з виконанням урядового завдання. 
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.