П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/6193/18 
        Головуючий у 1-й інстанції:  Панкеєва В.А. 
                   Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

17 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Совгири Д. І.  Кузьменко Л.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення   Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, 
В С Т А Н О В И В :
В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру призначеної йому пенсії з 67% до 62% сум грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у основному розмірі 67% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат, а також зобов`язання провести з 01.01.2016 року нарахування та виплату основного розміру пенсії 82% суму грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 22.01.2019 зупинено провадження в адміністративній справі №240/6193/18 до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №Пз/9901/58/18). Ухвалою суду від 12.11.2019 поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.11.2019 року провадження у справі поновлено у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18(постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в зразковій справі № 240/5401/18 (номер провадження Пз/9901/58/18).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 67% до 62% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  провести з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням для обчислення розміру пенсії 67% грошового забезпечення.
В решті позову відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог, його оскаржило ГУ ПФУ в Житомирській області яке вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та відмовити у позові.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що правова норма, яка передбачала збільшення розміру пенсії на 5% особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження служби втратила чинність після внесення змін до статті 13 Закону № 2262-ХІІ Законом України від 04 квітня 2006 року № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» (далі - Закон № 3591-IV). Припинення нарахування доплат до пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення не може вважатись зменшенням розміру пенсії за вислугу років, оскільки зазначені доплати не є невід`ємною частиною державної пенсії, які виплачувалися таким особам як доплата за статус постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС та були виключені з положень Закону № 2262-ХІІ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд залишити її без задоволення, рішення суду - без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС  2 категорії, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 18.12.1996 року отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХП в розмірі 67% грошового забезпечення

Починаючи з 01.01.2008 у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №  103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу було проведено перерахунки пенсії і її розмір поступово збільшено. При цьому відсоток грошового забезпечення було змінено на 62 %, оскільки він включав лише вислугу років  без урахування доплати 5% як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, дана доплата залишилась при перерахунку як складова, включена до загального розміру пенсії. 

Не погоджуючись з розміром та порядком перерахунку пенсії, позивач звернувся до відповідача з заявою про протиправність зменшення розміру пенсії.

Листом від 07.12.2018 №Г-4987, Г-5019 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у перерахунку пенсії, виходячи з 67 % грошового забезпечення, з посиланням на відсутність правових підстав. 

Позивач вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи позов в обумовленій частині, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги щодо протиправності дій пенсійного органу в частині зменшення розміру призначеної позивачу пенсії з 67% до 62% є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки пенсію перераховують у зв`язку з збільшенням грошового забезпечення та індексації і ніяким разом це не повинно зменшувати відсоток раніше нарахованих пенсій. Також у рішенні суд вказав про врахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18. 

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваній вимозі та доводам скаржника, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» 13 Закону № 2262-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, згідно положень пункту «в» статті 13 Закону № 2262-XII зазначеним особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, пунктом 9 Закону № 3591-IV (набрав чинності 29 квітня 2006 року) було внесено зміни до  статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту «в» вказаної статті, а саме виключено можливість збільшення основної пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 2.
Постановою № 1294 встановлено нові умови обчислення і структури грошового забезпечення зазначених осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).
Пунктом 5 Порядку № 5 передбачено нові види грошового забезпечення, які враховуються для перерахунку пенсії. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), для перерахунку пенсії не враховуються.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла такого правового висновку: оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 5-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 5-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає.

При цьому колегія суддів бере до уваги ту обставину, що згадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.

Подібний правовий висновок у спорах цієї ж категорії міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 08 липня 2014 року (справа № 21-277а14) та у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 275/383/17.

Отже, суд першої інстанції за результатами розгляду справи ухвалив рішення, врахувавши лише доводи позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів, та допустив помилку при застосуванні висновків Великої Палати Верховного Суду у справі з правовідносинами, які не є подібними. Суд не звернув уваги на те, що у справі, що розглядається, йдеться про припинення виплати 5% доплати до встановленого розміру пенсії, а у справі №240/5401/18 предметом позову є розмір пенсії, щодо недопустимості зменшення якого і зазначив у своєму рішенні від 04 лютого 2019 року Верховний Суд та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року, прийнятій за результатами апеляційного перегляду даного рішення.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в позові із зазначених підстав.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, його законність та обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється, а тому його слід залишити без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року  скасувати.
Прийняти постанову, якою у позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру призначеної йому пенсії з 67% до 62% сум грошового забезпечення та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії у основному розмірі 67% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат, - в і д м о в и т и . 

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі  17 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Кузьменко Л.В.