Справа  №753/19841/19                                   Головуючий в суді І інстанції - Даниленко В.В.
Провадження  №33/824/394/2020                                                         Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
10 лютого 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Кир`ян Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кир`ян Д.І. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто зі ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп. на користь держави.
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 251667 від 29.09.2019 року, ОСОБА_1 29.09.2019 року о 17 год. 05 хв. на перехресті просп. П. Григоренка та вул. Здолбунівської в м. Києві керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кир`ян Д.І. подано клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу, у яких вона просить поновити строк на подання апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у даній справі.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що повний текст постанови ОСОБА_1 було отримано лише 19.11.2019 року, що і перешкодило їм звернутися з апеляційної скаргою в строк, передбачений КУпАП. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального права, оскільки не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи. Так, районним судом не було взято до уваги результати лабораторного дослідження №4229 та акт медичного огляду №908216 проведеного 30.09.2019 року, яким встановлено відсутність ознак сп`яніння та наркотичних речовин у сечі ОСОБА_1 . Він відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим, що у той час виконував робочі обов`язки, однак судом це не було взято до уваги. Крім того, було порушено порядок проходження огляду, оскільки інспектором поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти тест на місці, про що наголошувалось в судовому засіданні, однак не було взято до уваги судом першої інстанції. Також, на думку захисника, ОСОБА_1 взагалі був безпідставно зупинений працівниками поліції.  
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Кир`ян Д.І., на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Із матеріалів справи вбачається, що копія постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав лише 19.11.2019 року, що підтверджується розпискою (а.с.22). Тому, з метою належної реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кир`ян Д.І. строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки перебував на роботі та поспішав. Огляд на стан наркотичного сп`яніння пройшов самостійно у Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія», про що надав суду першої інстанції висновок від 05.10.2019 року та результати лабораторних досліджень №4229 від 01.10.2019 року. 
Вказані пояснення він також підтвердив і в суді апеляційної інстанції.
Однак, доводи ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №251667 від 29.09.2019 року, ОСОБА_1 29.09.2019 року о 17 год. 05 хв. на перехресті просп. П. Григоренка та вул. Здолбунівської в м. Києві керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1). 
ОСОБА_1 по суті правопорушення жодних зауважень не зазначив. Факт роз`яснення прав та обов`язків останній підтвердив власним підписом (а.с.1).
При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.09.2019 (а.с.2).
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не міг пройти огляд на стан сп`яніння, тому що поспішав та перебував на роботі, обґрунтовано не взяті до уваги районним судом, оскільки п.2.5 ПДР України, не містить виключень, коли водій може відмовитись від проходження огляду за певних обставин. 
Крім того, висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» не є належним доказом невинуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки приписами п.9 розділу ІІ «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, встановлено, що подібний огляд може бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та в присутності поліцейського.
Оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилання апелянта на відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення із огляду на те, що він був тверезий суперечать вимогам закону. 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено вимоги п.п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з технічної точки зору є неможливим і може здійснюватись виключно в медичному закладі.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі. 
Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Із огляду на вищезазначене, постанова районного суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати Дарницькому районному суду м. Києва виправити описки допущені в постанові, зокрема щодо найменування пункту ПДР України.
Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кир`ян Дар`ї Ігорівні поновити строк на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кир`ян Дар`ї Ігорівни залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2019 року щодо  ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                  В.О.  Габрієль