ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р. 	Справа № 480/4514/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 04.12.19 року по справі № 480/4514/19
за позовом             ОСОБА_1  
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54, 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, обчисленої відповідно до ст. 54, 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та здійснювати відповідне коригування у разі збільшення її розміру в подальшому.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі № 480/4514/19 за позовом   ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 520/1972/19, провадження Пз/9901/11/19.
Позивач не погодився із такою ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень (який функціонує відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень"), ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.11.2019 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі № 520/1972/19, провадження № Пз/9901/11/1 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85836048) за позовом ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Верховний Суд, відкриваючи провадження у зразковій справі, зазначив наступне:
Розглянувши матеріали справ Верховний Суд дійшов висновку, що ці справи відповідають ознакам типових, визначених пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки:
позивачами у них є особи, які під час проходження військових зборів брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;
відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебувають позивачі;
спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з відмовою територіального органу Пенсійного фонду України у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності, особам, які під час проходження військових зборів брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");
позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Позовні вимоги по справі, за якою надійшло подання про її розгляд як зразкової позивач обґрунтовує тим, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний під час проходження військових зборів, внаслідок чого частково втратив працездатність та став особою з інвалідністю, а відтак, належить до кола військовослужбовців і за рівнем соціального забезпечення має бути прирівняний до військовослужбовців дійсної строкової служби. Однак, відповідне письмове звернення про призначення пенсії у порядку ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було протиправно залишено територіальним органом ПФУ без задоволення.
В межах даної справи (№ 480/4514/19) ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок його пенсії, обчисленої відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16.06.1986 року по 11.09.1986 року як строковий військовослужбовець Радянської армії. 
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, виходив з того, що заявлені позивачем у даній справі, аналогічні до тих, що є предметом розгляду адміністративної справи № 520/1972/19 та за якими Верховним Судом відкрито провадження у зразковій справі.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Так, згідно із положеннями п.п. 21, 22 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення. 
Як зазначено вище, позовні вимоги по справі, за якою надійшло подання про її розгляд як зразкової позивач обґрунтовує тим, що він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовозобов`язаний під час проходження військових зборів.
Однак, як вбачається з матеріалів даної справи, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 16.06.1986 року по 11.09.1986 року не як військовозобов`язаний під час проходження військових зборів, а як строковий військовослужбовець Радянської армії. 
Таким чином, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, дійшов помилкового висновку про аналогічність вимог позивача до тих, що є предметом розгляду адміністративної справи № 520/1972/19 та за якими Верховним Судом відкрито провадження у зразковій справі.
З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про можливість розгляду справи по суті заявлених вимог, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями  308, 311, 312, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 року по справі № 480/4514/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		М.І. Старосуд 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва