ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/2034/15-ц
Головуючий у першій інстанції – Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/419/20
Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Висоцької Н.В.
суддів:  Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,
із секретарем – Зіньковець О.О.,
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 січня 2020 року (місце ухвалення – м. Чернігів, дата складання повного тексту – 08.01.2020) у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 751/2034/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди, 
                                    В С Т А Н О В И В :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 751/2034/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що строк пред`явлення спірного виконавчого листа до виконання зазначено до 01.12.2018, проте справу про поділ майна подружжя було розглянуто судом касаційної інстанції та прийнято постанову, а тому і строк пред`явлення виконавчого листа зазначено не правильно, необхідно вказати строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання до 19.05.2019.
У заяві про виправлення описки у виконавчому листі ОСОБА_1 просить виправити помилку у виконавчому листі по справі № 751/2034/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди, вірно вказавши: «рішення набрало законної сили 18 травня 2016 року»; «строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 19 травня 2019 року».
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.01.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 751/2034/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди – відмовлено повністю.
Ухвала суду обґрунтована тим, що судами розглядалась справа за заявою ОСОБА_1 щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій було відмовлено, а тому виконавчий лист втратив силу виконавчого документа і примусовому виконанню не підлягає, отже і заява щодо виправлення помилки у виконавчому листі не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 03.01.2020, та постановити нову, якою задовольнити заяву про виправлення помилки у виконавчому документі у справі № 751/2034/15-ц.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому документі, та зводяться до того, що рішення суду в цивільній справі набрало законної сили з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції, тобто рішення набрало законної сили 18.05.2016, а отже і строк пред`явлення до виконання у виконавчому листі зазначено невірно. Необхідно зазначити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 19.05.2019 року.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_2 . – Шамко О.Б. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.01.2020 – без змін. В обґрунтування посилається на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 000 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, дрн НОМЕР_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.145-147 т. 1).
Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2015 рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру стягнутих сум з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля та понесених судових витрат, виклав другий та четвертий абзаци резолютивної частини рішення районного суду в наступній редакції: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 85 580 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки «Nissan Primera», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 855,80 грн в рахунок відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору, 615 грн в рахунок відшкодування понесених витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.179-183 т. 1).
  Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 18.05.2016 рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30.11.2015 - скасував, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.10.2015 – залишив без змін (а.с. 214-216 т. 1).
31.10.2016 на виконання рішення суду, на підставі заяви стягувача, видано виконавчий лист №751/2034/15-ц, у якому дату набрання рішенням законної сили зазначено 30.11.2015, строк пред`явлення до виконання зазначено до 01.12.2018 (а.с. 246-247 т. 1).
Згідно  повідомлення Центрального ВДВС м. Чернігів від 13.06.2019 виконавчий лист №751/2034/15-ц повернуто стягувачу без прийняття до виконання, так як пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – 30.11.2015 (а.с.255 т. 1).
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2019 поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання №751/2034/15-ц, виданого 31.10.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова   про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 000 грн в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля марки Nissan Primera, 2002 року випуску, дрн НОМЕР_1 та стягнення 430 грн сплаченого судового збору (а.с. 287-290 т. 1).
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03.12.2019 ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.09.2019 скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання – відмовлено (а.с. 34-38 т. 2).
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі суд першої інстанції прийшов до висновку, що судами розглядалась справа за заявою ОСОБА_1 щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій було відмовлено, а тому виконавчий лист втратив силу виконавчого документа і примусовому виконанню не підлягає, отже і заява щодо виправлення помилки у виконавчому листі не підлягає задоволенню.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.
Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
У відповідності до вимог ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Так, зі змісту норми статті 432  ЦПК України вбачається, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.
Матеріалами справи встановлено, що заявником ОСОБА_1 пропущено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, що встановлено ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 03.12.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 04.04.2019, строк пред`явлення до виконання – 19.05.2019, проте остання звернулась до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області лише 05.06.2019 (а.с. 34-38 т.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Виправлення помилки у виконавчому документі відноситься до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах.
Системний аналіз положень ЦПК України, а саме: розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», дає можливість зробити висновок про те, що вказане питання може бути вирішено лише в межах строків пред`явлення виконавчого документу до виконання або у випадку поновлення вказаного строку судом.
Аналогічна правова позиція була сформульована Великою Палатою Верховного Суду  у Постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).
З врахуванням наведеного, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і доводи щодо допущення помилки у виконавчому документі, враховуючи, що рішення суду в цивільній справі набрало законної сили з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції, тобто рішення набрало законної сили 18.05.2016, а отже і строк пред`явлення до виконання у виконавчому листі зазначено неправильно, оскільки  апеляційна скарга не містить посилання на визначені  процесуальним законодавством підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                     П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 27.02.2020.

             Головуючий                                                         Судді: