ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18139/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
при секретарі                    - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний Край" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент", про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, -
ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний Край" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент", в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 139, загальною площею 199,2 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4-А, приміщення 139, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1596261380000, за TOB "Рідний Край" та за TOB "Асад Девелопмент";
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42102091 від 17 липня 2018 року 19:57:45, прийняте відповідачем, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності номер 27081483, дата та час державної реєстрації: 17 липня 2018 року 19:47:09, на нежитлове приміщення № 139, загальною площею 199,2 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4-А, приміщення 139, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1596261380000 за ТОВ "Рідний Край";
- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42122817 від 18 липня 2018 року 18:37:22, прийняте відповідачем, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності номер 27100367, дата та час державної реєстрації: 18 липня 2018 року 18:31:54, на нежитлове приміщення № 139, загальною площею 199,2 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Лобановського Валерія, будинок 4-А, приміщення 139, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1596261380000 за ТОВ "Асад Девелопмент".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що із наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити внаслідок якого(яких) саме правочину(ів) (купівля-продаж, дарування та ін.) проведено державну реєстрацію права приватної власності на Нежитлове приміщення №139 за TOB "Рідний Край", а потім за TOB "Асад Девелопмент". Підкреслив, що матеріали справи не містять доказів наявності письмової згоди дружини позивача - ОСОБА_2 , на відчуження Нежитлового приміщення №139. Зауважив, що відповідачем та третіми особами не надано до суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості (правомірності) оскаржуваних дій (рішень від 17 липня 2018 року індексний номер 42102091 та від 18 липня 2018 року індексний номер 42122817).
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ТОВ «Асад Девелопмент» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, а провадження у справі закрити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику та повідомлення власника нерухомого майна - ТОВ «Асад Девелопмент». Наголосив, що даний спір не відноситься до компетенції адміністративних судів. 
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, закривши провадження у справі, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що 12 липня 2018 року між ОСОБА_1 (за згодою дружини - ОСОБА_2 ), як покупцем, та ОСОБА_3 , як продавцем, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, зареєстрований в реєстрі за №7180, за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у особисту приватну власність нерухоме майно, яким є нежитлове приміщення №139, загальною площею 199,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення №139, (далі - Нежитлове приміщення №139). 
З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2018 року, на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Н.О. прийнято рішення №42027899, згідно якого проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на Нежитлове приміщення №139; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1596261380000.
При цьому, у подальшому, державним реєстратором Вітько М.М. прийнято оскаржувані рішення:
- від 17 липня 2018 року індексний номер 42102091, згідно якого, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №1 від 16 липня 2018 року, підписаного між ОСОБА_1 та TOB "Рідний Край", та протоколу позачергових загальних зборів TOB "Рідний Край" №16/07 від 16 липня 2018 року, проведено державну реєстрацію права приватної власності ТОВ "Рідний Край" на Нежитлове приміщення №139;
- від 18 липня 2018 року індексний номер 42122817, згідно якого, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №1 від 18 липня 2018 року, підписаного між TOB "Рідний Край" та TOB "Асад Девелопмент", проведено державну реєстрацію права приватної власності ТОВ "Асад Девелопмент" на Нежитлове приміщення №139.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувані дії (рішення) вчинені (прийняті) відповідачем з порушенням вимог законодавства, є протиправними та підлягають скасуванню, олскільки відповідачем та третіми особами не надано до суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості (правомірності) таких дій (рішень від 17 липня 2018 року індексний номер 42102091 та від 18 липня 2018 року індексний номер 42122817).
Разом з тим, розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції не врахував наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Зі змісту п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб`єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Наведеними положеннями процесуального закону окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій. Викладене, на переконання судової колегії, підтверджує відсутність в адміністративних судів правових підстав для вирішення питань про право цивільне у межах оскарження таких дій, рішень чи бездіяльності.
Як вбачається з матеріалів справи, в якості обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані рішення та дії відповідача є протиправними, оскільки державну реєстрацію права приватної власності TOB "Рідний Край" та TOB "Асад Девелопмент" на спірний об`єкт нерухомості проведено з порушенням вимог законодавства, а саме:
- посвідчувальні написи на акті приймання-передачі нерухомого майна №1 від 16 липня 2018 року, підписаного між ОСОБА_1 та TOB "Рідний Край", та на протоколі позачергових загальних зборів TOB "Рідний Край" № 16/07 від 16 липня 2018 року не відповідають вимогам законодавства;
- оскаржуване рішення від 17 липня 2018 року індексний номер 42102091 прийняте за відсутності письмової згоди співвласника нежитлового приміщення;
- оскаржуване рішення від 18 липня 2018 року індексний номер 42122817 прийняте за відсутності протоколу загальних зборів TOB "Рідний Край" про передачу спірного майна до статутного капіталу TOB "Асад Девелопмент"
- позивачем ніколи не підписувався акт прийому-передачі № 1 від 16 липня 2018 року, ОСОБА_1 не звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ангеловської О.С., приватним нотаріусом Ангеловською О.С. ніколи не посвідчувався підпис ОСОБА_1 на акті прийому-передачі №1 від 16 липня 2018 року. 
У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Оскільки позивач не був заявником стосовно реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Асад Девелопмент» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.
Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.
Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.
Наведений висновок відображений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відтак враховуючи, що предметом оскарження є рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстроване за іншою, ніж позивач, особою, судова колегія приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі. Натомість, з урахуванням суб`єктного складу сторін даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, помилково віднісши даний спір до публічно-правового.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Приписи п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -             
          ПОСТАНОВИЛА:          
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент" - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2018 року - скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни, за участю третіх осіб - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідний Край" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Асад Девелопмент", про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень - закрити.
Вказати, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Головуючий суддя                                                            Н.М. Єгорова
Судді                                                                                  Є.О. Сорочко 
                                                                                          І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «10» лютого 2019 року.