УХВАЛА

03 січня 2020 року 
Київ
справа №480/1056/19
адміністративне провадження №К/9901/374/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Білак М.В.,
суддів: Соколова В.М., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №480/1056/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_2  Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України, Міністерства оборони України в особі командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії  

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 6 квітня 2018 року № 03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" шляхом накладення стягнення "сувора догана" за "порушення порядку дня" та анулювати відповідний запис в службовій картці; визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2018 року № 04 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" шляхом накладення стягнення "попередження про неповну службову відповідність" за "неналежне виконання службових обов`язків військової служби" та анулювати відповідний запис в службовій картці; визнати протиправними та скасувати пункт 2 наказу військової частини НОМЕР_1 від 6 квітня 2018 року № 03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо скасування у повному обсязі премії за квітень 2018 року; пункт 2 наказу військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2018 року № 03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині позбавлення премії та надбавки за квітень 2018 року у повному обсязі; стягнути з військової частини НОМЕР_3 премію за квітень 2018 року; премію та надбавку, скасовані у повному обсязі за квітень 2018 року, пункт 2 наказу військової частини НОМЕР_1 від 10 квітня 2018 року № 03 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази військової частини НОМЕР_1 від 6 квітня 2018 року № 03  та від 10 квітня 2018 року  № 04 "Про результати проведення службового розслідування". Зобов`язано військову частину НОМЕР_2  нарахувати та виплатити позивачу премію за квітень 2018 року та надбавку за особливості проходження служби за квітень 2018. В задоволенні інших вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України звернулася з касаційною скаргою у якій, з посиланням на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить їх скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Однак пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування відносно нього стягнення у вигляді суворої догани. 
Отже, заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу проходження позивачем публічної служби.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі – Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступник командира частини з озброєння.
Отже, він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.
Зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №480/1056/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
В.М. Соколов
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду