ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2544/20 Справа № 212/4597/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді -  Барильської А.П., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони:
позивач:  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_2 
відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_2 , та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року, яке ухвалене суддею Козловим Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року   ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_2 звернулась із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві.
Позов мотивовано тим, що батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув під час виконання трудових обов`язків прохідника 4 розряду в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265 м. дільниці № 19 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Внаслідок смерті рідного батька позивачу завдана моральна шкода, оскільки найбільших моральних страждань та переживань позивач перенесла коли усвідомила, що її батько помер. Позивач народилася на наступний день після смерті батька, таким чином повністю позбавлена батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. Усвідомлюючи, що вже ніколи не зустрінеться з батьком, зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу. На сьогоднішній день, позивач постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого її лиха. У зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача на свою користь без утримання податків та зборів 834 600 гривень.        
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 12 грудня 2019  року, позовні вимоги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє  ОСОБА_2 задоволено частково. 
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє  ОСОБА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 283 764 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2 837,64 гривень.
В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1, в інтересах якої діє  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити його розмір до 834 600 гривень, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата батька є втратою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість, оскільки позивач є малолітньою дитиною, яка народилась на наступний день після загибелі свого батька, якому на момент смерті виповнилось лише 27 років. Внаслідок трагічних подій позивач ніколи не зможе відчувати любов та турботу рідного батька, природній життєвий зв`язок дитини з її батьком втрачено назавжди. На всі дитячі свята в дитячому садку позивач відчуває самотність та розпач через відсутність батька, зазнає сильне емоційне та психологічне потрясіння у зв`язку з неможливістю спілкуватись з бак тьом, як її однолітки. 
Зазначає, що особливої уваги заслуговують обставини загибелі батька позивача, які свідчать про ступінь вини відповідача, оскільки фактичні схеми провітрювання штреку вентиляційного 132-136 осі гор. 1220 м. та рудозвалювального підняттєвого 133 осі гор. 1220/1205 не ефективні і не відповідають діючий на підприємстві технічній документації, що встановлено експертною комісією під час обстеження вентиляційного штреку, де загинув батько позивача. Також наголошує на тому, що шкідливі та небезпечні фактори виробничого середовища, де працював батько позивача, такі як підвищена вологість, температура повітря та наявність у ньому пилових часточок, могли спровокувати різке загострення хвороби легень з приступом ядухи, що призвели до гіпоксії життєво важливих органів та зупинки серцево-судинної діяльності, що можливо розцінювати як раптову серцеву-легеневу смерть. 
В апеляційній скарзі відповідач  ПАТ «Кривбасзалізрудком» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на необґрунтованість рішення та на його незаконність. 
Вважає, що оскільки основна причина настання нещасного випадку є незадовільні фізичні дані або стан здоров`я ОСОБА_4 та відсутність осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці свідчать про відсутність вини підприємства у настанні нещасного випадку. 
Крім того, матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу. 
На думку апелянта, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.
Відзиви на апеляційні скарги не надходили. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 ., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти апеляційної скарги відповідача заперечував, представника ПАТ «Кривбасзалізрудком» Коломоєць О.Г., яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити, проти апеляційної скарги представника позивача заперечувала, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 (а.с. 38).
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 годині 10 хвилин, під час виконання трудових обов`язків прохідника 4 розряду в вентиляційному штреку в осях 132-136 горизонту 1265 м. дільниці № 19 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», внаслідок незадовільних фізичних даних, стану здоров`я, загинув ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів  цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 19 травня 2015 року, актовий запис № 621, ОСОБА_4 помер у віці 27 років (а.с.9).
Відповідно до п. 6 Акту №26-61 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 12 серпня 2015 року, нещасний випадок стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 годині 10 хвилин, смерть наступила внаслідок незадовільних фізичних даних, стану здоров`я (а.с. 14-19).
Згідно п. 10 Акту особи, які допустили порушення законодавства  про охорону праці - відсутні (а.а.20)
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю батька.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частинам 3 та 4статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
З огляду на вищезазначене вбачається, щовнаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці позивач втратила свого батька. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі. 
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки позивач народилася на наступний день після смерті батька, таким чином повністю позбавлена батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. Усвідомлюючи, що вже ніколи не зустрінеться з батьком. Позивач, зазнала емоційне та психологічне потрясіння. На сьогоднішній день, позивач постійно відчуває почуття туги та самітності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого її лиха, перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію.
Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці.
Однак, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку із загибеллю батька, суд першої інстанції не в повній мірі врахував роз`яснення, наведені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Колегія суддів вважає, що у зв`язку зі смертю потерпілого, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку, що стався з ним на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1 на підприємстві відповідача, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, яка залишилась без батька, позбавлена можливості відчувати батьківську любов , піклування та турботу.
Враховуючи вищевикладене, та наявність доказів, що нещасний випадок стався внаслідок незадовільних фізичних даних або стану здоров`я та вини осіб, які допустили порушення законодавства  про охорону праці - відсутні,колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням викладеного, враховуючи  ступінь фізичних та моральних страждань доньки загиблого, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, обставини нещасного випадку, який стався з потерпілим,  колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 220 000 грн., що буде відповідачу засадам розумності, виваженості та справедливості. 
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника позивача не заслуговують на увагу, з вищенаведеного.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга представника позивача підлягає залишенню без задоволення, рішення у справі підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди та зменшення цього розміру з 283 764 грн.  до 220 000 гривень.
У зв`язку із зменшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає зменшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.
Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. 
Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.
Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного  товариства «Криворізький  залізорудний комбінат» і зменшивши його з 2837,64 гривень до 2 200 гривень.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_3 , який діє в інтересах та від імені  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_2 - залишити без задоволення
Апеляційну скаргу  Публічного акціонерного  товариства «Криворізький  залізорудний комбінат» - задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 рокузмінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного  товариства «Криворізький  залізорудний комбінат»на користь  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник  ОСОБА_2 , зменшивши його з 283 764 грн. до 220 000 (двісті двадцять) грн.
Рішення  суду змінити, зменшивши розмір стягнутого з Публічного акціонерного  товариства «Криворізький  залізорудний комбінат» на користь держави судового збору з 2837,64 гривень 00 копійок до 2 200 (дві тисячі двісті) грин.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: