УХВАЛА

06 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №800/234/17
адміністративне провадження №Зі/9901/19/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Уханенку С.А. у справі 800/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді судді, 
в с т а н о в и в :
В провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення від 29.08.2017р. №2560/0/15-17, поновлення на посаді судді.
28.01.2020р. на адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду: Білак М.В., Губської О.А., Калашнікової О.В., Смоковича М.І., Уханенка С.А.
В обгрунтування заявлених відводів ОСОБА_1 посилалась на те, що Вища рада правосуддя вносила подання Президенту України про призначення всіх суддів Верховного Суду, а також наділена повноваженнями, управлінськими функціями щодо вирішення питання відкриття та вирішення дисциплінарних справ, вирішення питання щодо можливості звільнення суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Отже, судді цього суду перебувають у межах дисциплінарної юрисдикції Вищої ради правосуддя.
Також посилалась на те, що у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10.2019р. №193-IX змінено кількісний склад суддів Верховного Суду з двохсот суддів до ста, що, в свою чергу, передбачає проведення відбору суддів до касаційних судів у складі Верховного Суду із числа суддів цих судів за критерієм професійної компетентності, етики та доброчесності.
На сьогоднішній день кількісний склад суддів Верховного Суду становить більше 190 суддів, тобто майже в два рази перевищує кількість, визначену вказаним Законом, з огляду на що кожному судді Верховного Суду необхідно пройти відбір і його професійна доля залежить від відповідача у цій справі - Вищої ради правосуддя, а тому, на її думку, на сьогоднішній день існують реальні обставини, що свідчать про залежність суддів Верховного Суду від рішення Вищої ради правосуддя.
Враховуючи зазначене, позивач вважає, що Вища рада правосуддя, з точки зору своїх повноважень, є органом влади, який вирішує професійну долю суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому вона як позивач у справі, має обґрунтовані сумніви та побоювання щодо відсутності у суддів цього суду незалежності та неупередженості при розгляді її позову, оскільки судді при розгляді справи, в якій однією зі сторін є Вища рада правосуддя, за таких умов, не можуть забезпечити незалежність та безсторонність.
За правилами частини 4 статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 03.02.2020р. заяви ОСОБА_1 визнано необґрунтованими. Справу передано для проведення автоматизованого розподілу для визначення суддів для розгляду заяв про відвід суддів.
Постановляючи зазначену ухвалу, Верховний Суд виходив з того, що доводи та аргументи, що містяться в заявах про відвід, не містять обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких судді Білак М.В., Губська О.А., Калашнікова О.В., Смокович М.І., Уханенко С.А. підлягають відводу, а наведені у заявах мотиви, за яких на думку заявниці, судді підлягають відводу, не можуть слугувати підставою для відведення цих суддів, оскільки такі мотиви грунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях.
Крім того, суд виходив з роз`яснень Ради суддів України, відповідно до яких наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020р. заяву про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Уханенку С.А. передано для вирішення судді Стародубу О.П.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу судді Уханенка С.А. Верховний Суд виходить з наступного.
В обгрунтування заяви про відвід судді позивач посилається на положення пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України, як на підставу для відводу судді.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Зміст заяви про відвід судді Верховного Суду Уханенка С.А. у даній справі та наведені в її обгрунтування обставини свідчить про відсутність обставин, які б викликали сумнів у незалежності, безсторонності, неупередженості та об`єктивності судді, а обставини, на які посилається позивач, і які, на її думку, можуть виключати участь судді у розгляді справи, від судді не залежать і не пов`язані безпосередньо з його рішеннями, діями чи бездіяльністю.
Крім того, у статті 20 параграфу 2 Законодавчого інструментарію щодо конфліктів інтересів Ради Європи зроблено такий виняток: "Приватні інтереси не складають конфлікту інтересів, якщо всі інші судді в країні мали би такий самий конфлікт інтересів".
За правилами статей 22, 266 КАС України справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя підлягають розгляду Верховним Судом як судом першої інстанції.
Отже, при розгляді конкретної справи не утворює конфлікту інтересів такий приватний інтерес, який мають усі інші судді.
Таким чином, у ситуації, що розглядається, справу неможливо буде передати будь-якому іншому судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, адже всі судді матимуть той самий приватний інтерес.
Враховуючи викладене, за результатами розгляду заяви позивача Судом не встановлено будь-яких з вищенаведених обставин, які б давали підстави для відводу судді Верховного Суду Уханенка С.А., а доводи заяви про перебування суддів Верховного Суду, зокрема і судді Уханенка С.А., в межах дисциплінарної юрисдикції Вищої ради правосуддя, не можуть в контексті підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, тлумачитись як такі, що свідчать про сумнів у неупередженості або об`єктивності самого судді.
За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Уханенку С.А. від участі у розгляді даної справи слід відмовити.
Керуючись статтями  36, 39, 40, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Уханенку С.А. у справі 800/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді судді - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя
О.П. Стародуб