УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/20714/19
Провадження № 22-ц/4820/81/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю.
ОСОБА_1 зазначила, що з 17 червня 2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року. Від цього шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - які проживають з нею. Позивачка працює та отримує невелику заробітну плату, якої недостатньо для повноцінного утримання дітей, а син ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду, купівлі дороговартісних ліків і проходження медичних обстежень. Оскільки позивачка проживає з дитиною-інвалідом та опікується нею, то вона має право на відповідне матеріальне утримання. ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, має стабільний дохід і додаткові заробітки, тому він спроможний сплачувати аліменти на дітей і дружину.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти: на дочку ОСОБА_3 у розмірі 3 000 грн, а на сина ОСОБА_4 – 5 000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на дружину, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, сином ОСОБА_4 , у розмірі 2 000 грн щомісячно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1 059 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та сина ОСОБА_4 – 849 грн 50 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 серпня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, сином ОСОБА_4 , у розмір 1 300 грн щомісячно.
В решті позову відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 246 грн 54 коп. судового збору в дохід держави. 
Суд виходив з того, що за своїм матеріальним становищем ОСОБА_2 спроможний сплачувати позивачці аліменти на дітей і дружину, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, в указаному розмірі. 

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дітей та ухвалити нове рішення в цій частині вимог про задоволення позову в повному обсязі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дружину, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, та ухвалити нове рішення в цій частині вимог про відмову в позові посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги 

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що ОСОБА_2 працює за трудовим договором, є здоровою та працездатною особою, не має інших утриманців, а розмір його доходу дозволяє надавати дітям належне утримання. Суд першої інстанції не врахував матеріальне становище сторін і стан здоров`я їх сина ОСОБА_4 , не застосував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів на дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що його син ОСОБА_4 як дитина з інвалідністю отримує державну соціальну допомогу, відвідує дошкільний заклад і може обходитися без постійного стороннього догляду, а ОСОБА_1 працює та має сталий заробіток. За рівнем своїх доходів відповідач неспроможний сплачувати аліменти на дружину, внаслідок чого підстави для стягнення з нього аліментів відсутні. Суд першої інстанції не врахував цих обставин і зробив неправильний висновок про обґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1  подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому зазначила, що суд першої інстанції правомірно присудив з останнього аліменти на дружину, яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, тому рішення суду в цій частині вимог є законним і обґрунтованим.
У свою чергу ОСОБА_2 висловив заперечення щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказавши на те, що суд визначив розмір аліментів на дітей з дотриманням вимог закону.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і не дотримався положень ст. 89 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів підлягає зміні.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - які проживають з позивачкою.
Малолітній син сторін, ОСОБА_4 , є дитиною з інвалідністю, не здатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду.

а) щодо стягнення аліментів на дітей

Застосовані норми права

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_2 не надає позивачці належну матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти.
Оскільки за змістом указаних норм права спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, тобто одного з батьків, із яким проживають діти, а суд не вправі виходити за межі заявлених вимог і визначати порядок стягнення аліментів на дітей на власний розсуд, то суд першої інстанції правомірно присудив з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі з визначенням розміру аліментів на кожну дитину.
Разом із тим, суд не в повній мірі врахував стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, і дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює за трудовим договором та отримує дохід у розмірі близько 6 000 грн на місяць, є здоровою та працездатною особою, не має інших утриманців. У свою чергу, ОСОБА_1 працює та опікується двома різновіковими дітьми, з яких син ОСОБА_2 є дитиною з інвалідністю, що потребує постійного стороннього догляду.
Враховуючи ці обставини, а також відсутність об`єктивних даних про те, що діти сторін потребують неоднакового за розміром матеріального забезпечення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_2 слід присудити аліменти на дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у розмірі по 1 200 грн щомісяця на кожну дитину.
На думку апеляційного суду, такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.
Посилання ОСОБА_2 на правильність визначеного судом розміру аліментів на дітей не ґрунтується на фактичних обставинах справи.
Доводи ОСОБА_1 про спроможність ОСОБА_2 сплачувати аліменти на дітей у заявленому нею розмірі є необґрунтованими.

б) щодо стягнення аліментів на дружину

Застосовані норми права

Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.  Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Згідно з ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Законом визначені підстави для надання подружжям матеріальної допомоги одне одному.
Так, право на утримання виникає у подружжя, що проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікується цією дитиною, за наявності у другого подружжя можливості надавати матеріальну допомогу. Це право не залежить від того, чи працює подружжя, з яким проживає дитина, та від його матеріального становища.
З`ясувавши, що ОСОБА_1 проживає з малолітнім сином ОСОБА_4 , який є дитиною з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, і піклується про нього, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що позивачка набула права на утримання від ОСОБА_2 .
Також суд обґрунтовано виходив з того, що за своїм майновим становищем ОСОБА_2 може надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу.
Разом із тим, суд не врахував рівень доходу ОСОБА_2 і дійшов помилкового висновку про те, що розмір аліментів на дружину має становити 1 300 грн на місяць.
З матеріалів справи вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 є його єдиним джерелом доходу, він сплачує аліменти на дітей, а ОСОБА_1 не довела додаткові заробітки відповідача.
На думку суду апеляційної інстанції, за таких обставин з ОСОБА_2 слід присудити аліменти на дружину у розмірі 300 грн щомісяця.
Посилання ОСОБА_1 на правильність визначення судом розміру цих аліментів є необґрунтованими.
У свою чергу, твердження ОСОБА_2 про те, що син ОСОБА_4 може обходитися без постійного стороннього догляду, суперечать зібраним доказам. 

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Не врахувавши всіх обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції неправильно визначив розмір аліментів на дитину та дружину, тому в цій частині судове рішення підлягає зміні.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових втрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів та апеляційної скарги.
Позов ОСОБА_1 заявлено з ціною, яка визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України), його мало бути оплачено судовим збором за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 768 грн 40 коп.(1921х0,4). Цей позов задоволено на 27% ((1200+1200+300)х100:(3000 НОМЕР_1 )), а тому з ОСОБА_2 на користь держави слід присудити судовий збір за подання позову у розмірі 207 грн 47 коп. (768,40х27%).
ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог про стягнення аліментів на дітей на 6 091 грн 50 коп. (3000+5000-1059-849,50), тобто на 60,92% (6091,50х100:10000). Її апеляційна скарга мала бути оплачена судовим збором у розмірі 702 грн 16 коп. (768,40х60,92%х150%). Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, тобто на 30% ((1200+1200)х100:(3000+5000)), тому з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 210 грн 65 коп. (702,16х30%). 
За подання до суду апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 369 грн 81 коп.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, тобто на 76,92% (100-(100х300:1300)), внаслідок чого йому має бути відшкодовано за рахунок держави 284 грн 46 коп. судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги (369,81х76,92%).
Суд апеляційної інстанції вважає за можливе зарахувати суму судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги (210 грн 65 коп.), до суми, яка має бути відшкодована йому за рахунок державного бюджету (284 грн 46 коп.). У такому випадку ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а йому має бути повернуто з бюджету лише 73 грн 81 коп. (284,46-210,65).
Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2019 року в частині розміру аліментів та судового збору змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Манилівка, Хмельницького району, Хмельницької області (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) аліменти на дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в розмірі по 1 200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 2 серпня 2019 року та до повноліття дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Манилівка, Хмельницького району, Хмельницької області (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 ) аліменти на подружжя, що здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 2 серпня 2019 року та протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю та опікування нею.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Манилівка, Хмельницького району, Хмельницької області (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) на користь держави (отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі, код отримувача (ЄДРПОУ) 38045535, рахунок UA528999980313161206000022490, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: *;101; судовий збір, Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, код класифікації доходів 22030101) 207 гривень 47 копійок судового збору.
В решті рішення залишити без змін.
Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Манилівка, Хмельницького району, Хмельницької області (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 73 гривні 81 копійку судового збору, сплаченого ним за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

               Судді:                                                        О.І. Ярмолюк

                                                                               А.В. Купельський

                                                                               Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Мазурок О.В.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 50