Постанова                                            
Іменем України                                                  
26 лютого 2020 року                                                                     
м. Київ                                                                    
справа № 766/11422/18
провадження № 61-10062св19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В.,              Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»,
третя особа - Національна комісія регулювання електроенергетики України,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області                  від 12 листопада 2018 року у складі судді Дорошинської В. Е. та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Чорної Т. Г.,                    Пузанової Л. В., Склярської І. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго», третя особа - Національна комісія регулювання електроенергетики України про скасування протоколу комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, зазначаючи про те, що 21 лютого 2018 року на засіданні комісії Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» з розгляду акту про порушення від 16 лютого 2018 року № 232870 було прийнято рішення, оформлене протоколом від 21 лютого 2018 року № 23, в якому зазначено про порушення нею Правил користування електричною енергією у вигляді самовільного підключення до електричної мережі з порушенням схеми обліку та прийнято рішення про нарахування вартості необлікованої електричної енергії за період 12 місяців, що передували дню виявлення порушення в сумі 28 862,42 грн.
Позовна заява мотивована тим, що енергопостачальною компанією неправомірно застосовано норми п. 1.2 Правил користування електричною енергією, а тому позивач просила скасувати протокол № 23 від 21 лютого 2018 року комісії Приватного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі - ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго») з розгляду Акту від 16 лютого 2018 року № 232870 про порушення Правил користування електричною енергією; скасувати Угоду від 06 березня 2018 року № 5321 про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області               від 12 листопада 2018 року без змін.
Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що при огляді житлового будинку споживача було виявлено самовільне підключення до мереж енергопостачальника поза приладом обліку електричної енергії, яке виявити під час контрольного огляду засобу обліку електричної енергії було неможливо, внаслідок чого позивач має нести цивільну відповідальність встановлену законодавством України. Розрахунок вартості недооблікованої електричної енергії проведений відповідачем відповідно до п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, недооблікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 04 травня                      2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року               № 782/12656 (далі - Методика), який є правильним та відповідає характеру виявленого порушення, добовому обсягу споживання електричної енергії визначеному за формулами зазначеними в Методиці, за встановленими тарифами та за сумарною кількістю днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
22 травня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року в якій,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити або передати справу на новий розгляд.
Узагальнені доводи касаційної скарги
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами не було надано належної оцінки фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильних рішень по суті спору. 
Доводами касаційної скарги є те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14 травня 2018 року. 
Заявник також вказувала, що сектором НКРЕКП приділено увагу тому факту, що згідно пункту 3.3 Методики визначено, що якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, під час проведення контрольного огляду приладу обліку, представники відповідача мали можливість виявити несанкціоноване підключення (в матеріалах справи присутні роздруковані фотознімки відкритого дроту біля входу до помешкання), споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня остатнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Вказує, що судом апеляційної інстанції не було приділено достатньої уваги порушень відповідачем норм Методики.
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з Херсонського міського суду Херсонської області.
11 липня 2019 року справа № 766/11422/18 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судами встановлено, що 16 лютого 2018 року за адресою позивача: м . Херсон,                             с. Степанівка, вул. Весела (Радянської Армії), 22, представниками ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» виявлено порушення пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України                      від 26 липня 1999 року № 1357: самовільне підключення до мереж ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» з порушенням схеми обліку. Підключення фазного проводу з трубостойки будинку з використанням штучного нуля, підключеного на бесідку будинку мідним проводом Cu 6 кв. мм на переноску ШВВП 2х2,5 кв. мм. Електроенергія споживається, приладом обліку не враховується.
На підставі встановлених порушень було складено акт про порушення від 16 лютого 2018 року № 232870 в присутності ОСОБА_1 , який нею підписаний та не спростований.
Зазначений вище акт був розглянутий на засіданні комісії Херсонського міжрайонного відділення енергозбуту (далі - ХМВЕ) 21 лютого 2018 року, в присутності споживача ОСОБА_1 . Результати розгляду акта оформлені протоколом № 23, витяг з якого долучений до матеріалів справи.
Комісія дійшла висновку, що акт складено відповідно вимог Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 і розрахунок суми не облікованої електроенергії проведено згідно підпункту 5 пункту 3.1 Методики і за формулою 2.7 цієї Методики, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії ХМВЕ по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.
За користування недооблікованої електроенергії споживачу нараховано до сплати                   28 862,42 грн.
Виявлені порушення користування електроенергією споживач не заперечує, проте не погоджується з розміром здійснених нарахувань.
Як вбачається з листа ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» від 14 березня 2018 року № 60/07-012965 ОСОБА_1 було роз`яснено, що згідно вимог Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводки до електричної мережі енергопостачальника - нарахування проводиться із дня останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснено самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Технічна перевірка - виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або втручання; відповідності стану електропроводки та електроустановок; виявлення самовільного підключення. За адресою позивача було проведено контрольний огляд - візуальне обстеження цілісності приладу обліку, цілісності пломб, зняття показів засобу обліку. Період нарахування по акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня                      1999 року № 1357 № 232870 склав 12 місяців.
З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14 травня 2018 року №53-14.4-20/78 вбачається, що Акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 від 16 лютого 2018 № 232870 не містить інформацію, що для виявлення вказаного в акті порушення представники енергопостачальника використовували спеціальні технічні засоби та/або здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів, а тому сектор НКРЕКП вважає, що представники енергопостачальника мали можливість виявити вказане в Акті порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому в тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 01 липня 2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня                    1999 року № 1357 (далі - Правила), чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26 червня 2018 року) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, чинної на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27 липня 2019 року). 
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України.
Згідно з пунктом 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі: порушення правил користування електричною енергією; самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно до пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.
Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики вона застосовується у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника. 
Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії та за кількістю днів (розрахунковий період).
Залежно від характеру виявленого порушення Правил (підпункти 1-7 пункту 3.1 Методики) добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулами, які визначені пунктами 2.7, 3.4 та 3.6 цієї Методики. Кількість днів, яка береться для розрахунку обсягу самовільно спожитої електричної енергії, може становити шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, дванадцять місяців та три роки (пункт 3.3 Методики).
Згідно з підпунктом «а» пункту 3.3 Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.
Згідно з підпунктом «б» пункту 3.3 Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. 
Пунктом 1 Правил визначені поняття термінів «технічна перевірка» та «контрольний огляд».
Зокрема, технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання "штучного нуля", порушення роботи засобу обліку електричної енергії.
Контрольний огляд вузла обліку - візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій;
Відповідно до пункту 10 пункту 21 Правил під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Колегія суддів зазначає, що Велика Палата у постанові від 14 січня 2020 року у справі  № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) дійшла висновку, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.
Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, встановивши, що позивач вчинила дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості (самовільне підключення до мереж енергопостачальника поза приладом обліку електричної енергії), дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Суди правильно вважали, що з відповідача - споживача електричної енергії, слід стягнути її вартість за 12 місяців, що передували дню виявлення порушення (відповідно до підпункту «б» пункту 3.3 Методики).
Аргументи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги лист НКРЕКП від 14 травня 2018 року №53-14.4-20/78 в якому було зазначено, що працівниками відповідача 22 грудня 2017 року проведено контрольний огляд приладу обліку колегія суддів колегія суддів не бере до уваги, адже судами попередніх інстанцій досліджено цей доказ та надано йому відповідну оцінку про що зазначено в судових рішеннях.
Доводи касаційної скарги про те, щоспоживач вчинив дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, які можна було виявити під час проведення контрольного огляду приладу облік у (в матеріалах справи присутні роздруковані фотознімки відкритого дроту біля входу до помешкання) не заслуговують на увагу, адже під час проведення контрольного огляду приладу обліку, обстежується саме електролічильник, натомість позивач вчинила позаоблікове споживання електроенергії за допомогою підключення дроту до електромережі постачальника шляхом його під`єднання до фазного дроту із використанням штучного нуля, який підключався до бесідки будинку.
Аргументи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не сприяв всебічному і повному встановленню обставин справи та дослідженню доказів, Верховний Суд відхиляє, оскільки вони зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції, і жодним чином не обґрунтовані.
Інші наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, що можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).
При цьому Верховний Суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада                     2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. С. Висоцька	
 	 	
Судді:	А. І. Грушицький	
 	 	
 	І. В. Литвиненко   	
 	В. В. Сердюк   І. М. Фаловська