ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2020 року 
Київ
справа №808/9143/15
адміністративне провадження №К/9901/39540/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2017 (суддя - Стрельнікова Н.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 (головуючий суддя - Лукманова О.М., судді: Божко Л.А., Круговий О.О.) у справі № 808/9143/15 за позовом Публічного акціонерного товариства  «ДТЕК Дніпроенерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:
Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (далі - ПрАТ «ДТЕК Дніпроенерго») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 04.11.2015                             № 0000274100.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017, позов задоволено. 

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Офіс великих платників податків ДФС оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2017, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що визначена контролюючим органом сума завищення від`ємного значення за результатами попередніх документальної  та камеральної перевірок в розумінні Податкового кодексу України підлягає відображенню в податковій декларації з податку на додану вартість в рядку 20.3, оскільки такий залишок не є грошовим зобов`язанням.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року. 

За результатами проведеної перевірки складено акт від 16.10.2015 № 80/28-04-41-00/00130872, в якому, зокрема, зафіксовано порушення п.9, п.5 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.10.2014 №1267/26044, в результаті чого у рядку 20.3 декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не відображена сума зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що призвело до завищення ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2015 року у розмірі 189426 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 04.11.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №0000274100, згідно з яким ПрАТ «ДТЕК Дніпроенерго» зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 189426,00 грн.
За результатами адміністративного оскарження зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Судами також з`ясовано, що СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі проведено іншу податкову перевірку, за результатами якої складено акт від 31.07.2015 №8/28-04-41-00/00130872, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення №0000214100 від 19.08.2015, згідно з яким на суму 383392 грн. зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, з якого сума 193966 грн. перенесена до податкового повідомлення рішення №0000224100 від 19.08.2015 (зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість).

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення є завищення суми від`ємного значення у декларації за серпень 2015 року у розмірі 189426 грн., не відображення у рядку 20.3 декларації відповідної суми зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу (акт від 31.07.2015 №8/28-04-41-00/00130872).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями №0000214100 та                           № 0000224100 від 19.08.2015, ПрАТ «ДТЕК Дніпроенерго» оскаржило їх у судовому порядку. 

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.06.2016 по справі    № 808/8807/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року, позовні вимоги товариства задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення, серед яких податкові повідомлення-рішення від 19.08.2015 №0000214100 та № 0000224100. Ухвалою Вищого адміністративного суду України зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Згідно з частиною першою  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У відповідності до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України) якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Норми чинного податкового законодавства не містять заборони декларування від`ємного значення з податку на додану вартість без урахування висновків податкового органу, які не набули статусу обов`язкових до їх узгодження в установленому законом порядку, тому обов`язок платника податків врахувати суми зменшення податку на додану вартість у наступних податкових періодах виникає лише після узгодження таких, зокрема шляхом набрання законної сили судовим рішенням, яким би було встановлено правомірність рішення контролюючого органу про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судове оскарження податкових повідомлень-рішень від 19.08.2015 року №0000214100 та                  № 0000224100 не було завершене, суми не були узгодженими, позивач не повинен був враховувати їх при складанні податкової звітності. Неврахування позивачем податкового повідомлення-рішення за попередній період при складенні податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року не може бути розцінено як порушення правил оподаткування, що свідчить про протиправність прийняття контролюючим органом оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення-рішення.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.01.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
Т.М. Шипуліна,
Судді Верховного Суду