ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 р.	Справа № 520/5803/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року (постановлену суддею Шляховою О.М.)    по справі № 520/5803/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення    судового контролю за виконанням судового рішення та    про визнання    протиправними рішень дій та бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем    на виконання рішення суду по справі  за позовом        ОСОБА_1   до         Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області                про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р., яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  задоволено частково.
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача, в якій просив: ухвалити судове рішення про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р.  № 520/5803/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р (11)/2019, справа № 3-14 2019 (402/19, 1737/19), з 25.04.2019 р. за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, у розмірі 20865 грн. (4173х5); ухвалити, в порядку, встановленому для подання заяв про встановлення судового контролю, судове рішення про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. заяву позивача  повернуто заявнику без розгляду.   
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції,  позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду  від 19.02.2020  р. замінено відповідача Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області  правонаступником Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
У  судове засідання учасники справи не з`явилися,  своїх представників не направили, про  дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та  належним чином, заявник подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку  з неявкою  в судове  засідання  всіх учасників  справи,  фіксування  судового засідання  за допомогою  технічного  запису не здійснювалося.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати Рішення від 29 травня 2019 року № 64 Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії позивача; зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р (11)/2019, справа № 3-14 2019 (402/19,1737/19); постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. позов задоволено частково, а саме:  визнано протиправним та скасувати Рішення від 29.05.2019 р. № 64 Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в перерахунку пенсії позивача; зобов`язано відповідача провести з 25.04.2019 р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. № 1-р (11)/2019, справа №3-14 2019(402/19, 1737/19), з врахуванням проведених виплат; в іншій частині відмовлено. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду  від 20.09.2019 р. замінено боржника у виконавчому листі - Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01.11.2019 р. відкрито виконавче провадження № 60462368 з виконання  виконавчого листа  по справі № 520/5450/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  № 3930/04.9-20 від 15.11.2019 р. повідомлено, що відповідачем проведено  перерахунок пенсії  позивачу та нараховано  суму боргу, виплата якої буде проведена, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат  за рішеннями суду".
У зв`язку з тим, що, на думку позивача, відповідач не виконує рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р., оскільки при проведенні перерахунку за рішенням суду відповідачем не застосовано формулу перерахунку пенсії,  виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, тобто, у розмірі 20865 грн. (4173х5), ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою.
Повертаючи без розгляду  заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції  виходив з того, що  не підлягає розгляду в одному провадженні заява, яка подана  одночасно в межах ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України та ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що залишення заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 167  Кодексу адміністративного судочинства України та повернення заяви на підставі ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України це різні процесуальні рішення, які приймаються судом у разі недотримання заявниками, відповідно  вимог ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України щодо оформлення цих заяв. 
Крім того, вищевказаними статтями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено таке процесуальне рішення як повернення заяви без розгляду, в зв`язку з неможливістю розгляду в одному провадженні заяви, яка подана одночасно в межах ст. 382 та ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 з наступних підстав. 
Відповідно до  ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що  суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 р., "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р., "Шаренок проти України" від 22.02.2004 р. зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено в статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати відповідний звіт про виконання судового рішення, яким задоволено позовні вимоги. 
Відповідно до ч. 1  ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України,  особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно із ч. 3 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення  по справі № 520/5803/19  від 12.08.2019 р., шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, зокрема, за визначеною Законом і Конституційним Судом України формулою розрахунку, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, у розмірі 20865 грн. (4173х5).
Проте, позивачем не заявлялася позовна вимоги про проведення йому перерахунку пенсії за формулою розрахунку, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, у розмірі 20865 грн. (4173х5)  та відповідно ця позовна  вимога  не вирішувалася та не задовольнялася рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5803/19  від 12.08.2019 р.
Тобто, чинним законодавством не передбачено, що суд може приймати рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення щодо вимог, які не були предметом розгляду.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про встановлення  судового контролю  за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. по справі № 520/5803/19, згідно із  ст. 382 КАС України, у зв`язку з чим вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в цій частині.
Також  суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині ухвалення рішення про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем  на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 р. по справі № 520/5803/19, відповідно до ст. 383 КАС України, оскільки чинним законодавством не передбачено, що суд може приймати такі рішення щодо вимог, які не були предметом розгляду.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4  ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення, у разі норм порушення процесуального права. 
Із  врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним  скасувати   ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяв про встановлення  судового контролю за виконанням судового рішення та про визнання  протиправними рішень дій та бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем  на виконання рішення суду.
Керуючись ст. ст. 14, 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329, 370, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 року по справі № 520/5803/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення  судового контролю за виконанням судового рішення та  про визнання  протиправними рішень дій та бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем  на виконання рішення суду по справі № 520/5803/19.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню
. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  24.02.2020 року