КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року місто Київ.
Справа 756/5057/16-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/824/274/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                               Желепи О.В.,
суддів                                          Іванченка М.М., Рубан С.М.,
при секретарі                              Миронюк І.В.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року (ухвалене в складі судді Тітова М.Ю., повний текст судового рішення складено 29 березня 2019 року)
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року позивач звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18.07.2015 між нею та відповідачем було укладено договір побутового підряду №231, за яким вона взяла на себе зобов`язання виготовити для відповідача меблеві вироби вартістю 79000,00 грн. (що еквівалентно 3340 доларам США), а останній зобов`язався їх оплатити та прийняти. Крім того, за додатковим замовленням відповідача, сторони погодили виготовлення стільниці вартістю 24000,00 грн. В день підписання договору відповідач здійснив передплату за кухонні меблі у розмірі 50000,00 грн. та 17000,00 грн. за стільницю. Доплату всієї вартості робіт сторони погодили, що відповідач здійснить за день до поставки продукції. Позивач, на виконання умов договору, виготовила, доставила та встановила замовлену продукцію за адресою, зазначеної в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав, доплату за продукцію та виконані роботи не здійснив, у добровільному порядку сплатити заборгованість відмовився. З цих підстав просиласуд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором побутового підряду в розмірі 38298,75 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн.
В серпні 2016 року відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою про захист прав споживача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, відповідач вказував, що за день до підписання договору підряду сторони погодили строк початку монтажу 35 робочих днів (монтаж кухні повинен був початись з 14.09.2015). Однак, в термін до 01.11.2015, як це передбачено умовами договору, дане замовлення виконане не було. Лише у лютому 2016 року, після неодноразових звернень до працівників позивача, йому було доставлено замовлену ним продукцію та розпочато монтаж меблів. Під час прийняття роботи, при її візуальному огляді, відповідач виявив, що гарнітур має істотні недоліки, зокрема, стільницю було встановлено іншої марки, кольору, ніж це передбачено договором, частини радіусів кухні також виготовлені з іншого матеріалу, кухня не відповідає розмірам, зазначеним в договорі тощо. Такі недоліки товару унеможливили підписання між сторонами акту прийому-передачі продукції. З метою врегулювання конфліктної ситуації відповідач звертався до позивача з вимогами щодо зменшення вартості договору у зв`язку із невідповідністю товару умовам договору, однак позитивної відповіді не отримав. На замовлення відповідача Київським експертно-дослідним центром було проведено товарознавче дослідження по визначенню якості замовленої ним продукції, за результатами якого експерт дійшов висновку про наявність дефектів меблевого кухонного гарнітуру. За проведення цього дослідження позивач сплатив 7000,00 грн. Крім того, такими діями позивача відповідачу було завдано значної моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях та погіршенні стану його здоров`я. Розмір моральної шкоди оцінений ним у 15000,00 грн.
Посилаючись на викладене, відповідач (позивач за зустрічним позовом) просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь в якості зменшення вартості ціни продукції за договором про виготовлення меблів №231 від 18.07.2015, укладеним між ним та ФОП ОСОБА_2 , - 40000,00 грн.; в якості сплати пені за прострочення виконання зобов`язання за вказаним договором - 27689,29 грн.; витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 7000,00 грн. та моральну шкоду у сумі 15000,00 грн.
 Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_2 - задоволено.
 
 Стягнуто з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 38298,75 грн. та 1378 грн. судових витрат.
 
 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача відмовлено.
 
Не погодившись з таким рішенням судуОСОБА_1 26 квітня  2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та постановити нове яким задовольнити вимоги зустрічного позову. Судом порушені норми матеріального та процесуального права, безпідставно відхилено докази, що призвело до неповного встановлення обставин справи, які мають значення для справи. Не надано оцінки зустрічним позовним вимогам та не вказано причини їх відхиленню.
 
Не погоджується із твердженням суду, щодо неможливості встановити строк виконання робіт, оскільки в додатку № 1 до договору № 231 зазначено строк виконання монтажу кухонних меблів до 1 листопада 2015 року.
 
Також вказує на ту обставину, що судом безпідставно не прийнято висновок спеціаліста , та не зазначено чим повинно бути підтверджено кваліфікацію та право проведення товарознавчих досліджень по визнанню якості меблів.
 
     Ухвалою від 10 травня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк  з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
     
     15 травня 2019 року позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, який мотивований тим що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про  наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, та відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про захист прав споживача. Просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
 
   В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили про її задоволення.
 
ОСОБА_2 та її представник просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, у задоволені апеляційної скарги відмовити. 
 
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та доводів, поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
 
Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
 
Згідно із ч. 1 ст. 839 ЦК підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
 
За змістом ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
 
Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18.07.2015 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про виготовлення меблів №231, за умовами якого позивач (підрядник) зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, розробити та виготовити для відповідача (замовника) згідно специфікації замовлення та креслення проекту меблеві вироби - кухню, а відповідач зобов`язався оплатити і прийняти роботу позивача - меблеві вироби, з встановленням на об`єкті замовника (а.с. 10-17).
Згідно з п. 4 договору ціна продукції складає 79000,00 грн. (3340,00 доларів США). Передплата за даним договором складає 70% вартості продукції, що становить 50000,00 грн. (2115,00 доларів США), та має бути здійснена під час підписання цього договору. Доплата за договором складає 1225,00 доларів США, які замовник повинен сплатити за день до поставки продукції. Сторони погодили, що розрахунок проводиться в гривнях по курсу долара на день оплати.
Пунктом 6.2 договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно (але не пізніше трьох днів з дати підписання) письмово повідомити підрядника. Сторони спільно визначають строк і порядок усунення виявлених недоліків.
Відповідно до розділу 8 договору, підрядник зобов`язаний передати Замовнику меблі в термін до 01 листопада.
Крім того, додатком №1 до договору «Специфікація замовлення» сторони погодили виготовлення підрядником стільниці вартістю 24400,00 грн. (а.с. 19).
Договір про виготовлення меблів та додатки до нього укладені у письмовій формі та підписані сторонами.
18.07.2015 відповідач ОСОБА_1 здійснив передплату згідно договору у розмірі 50000,00 грн. та 30.08.2015 здійснив передплату за стільницю у сумі 17000,00 грн., про що свідчать відповідні товарні чеки (а.с. 18).
Судом також встановлено, що меблевий гарнітур був поставлений не у строки, визначені договором, прийнятий замовником та продовжує використовуватись на час розгляду справи в суді. 
Акт прийому-передачі виконаних робіт сторонами договору не підписаний.
Задовольняючи позов ОСОБА_2 , та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд вважав встановленою обставину, належного виконання умов договору, поставлення відповідачу продукції належної якості та в строки передбачені договором, та не виконання ОСОБА_1 умов договору, щодо внесення повної вартості виготовлених меблів та виконаних робіт.
Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується, оскільки ті обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними та спростовуються наданими суду доказами, яким суд не надав належної правової оцінки. 
Відповідно до висновку експертного дослідження № 14430 що складений 30 червня 2016 року за результатами проведення товарознавчого дослідження по визначенню якості меблевого гарнітура кухні, виготовленого по індивідуальному замовленню згідно договору №231 від 18.07.2015 року що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 70-79, т. 1)
"Досліджуваний кухонний гарнітур меблів, що пред`явлений експерту на квартирі за адресою: АДРЕСА_3 не відповідає за лінійними розмірами та використаними матеріалами для його виготовлення умовам Договору №231 від 18.07.2015, спеціфікації - замовленню ( додаток №1) та кресленню - проекту( додаток №2) до нього, а також національному стандарту, що регламентує якість меблів, виготовлених за індивідуальним замовленням - ДСТУ4414:2005 « Меблі за індивідуальним замовленням. Загальні технічні умови» Виявлені значні відхилення розмірів всіх меблевих шаф, карнизу, цоколя, що комплектують гарнітур, від даних щодо розмірів , що вказані кресленні - проекті( додаток №2) до Договору( детальніше зазначено в таблиці№1). Шафа кутова овальна з мийкою, та шафа овальна закрита виготовлені із клеєної фанери з накладками із деревини ясеню по периметру ( 4 дверей) , що не відповідає Додатку № 1 (специфікація замовлення) до договору №231 , де всі фасадні поверхні повинні бути виготовлені із деревини ясеня. Відмінність відтінку плити підвіконника та плити стільниці вказує на порушення єдиного дизайнерського рішення.
 
Наданий на дослідження кухонний меблевий гарнітур має дефекти виробничого походження, а саме: невідповідність за розмірами всіх шаф умовам договору , невідповідність використаних фасадних матеріалів двох шаф умовам договору, люзи в примиканні дверей, щілини в притулах окремих шаф, щілини в притулах цоколя, кривизна посадки верхнього декоративного карниза по всій довжині, що спричинило різні за розміром виступи карниза над шафами, порушення стиків в місцях сполучень, щілини в сполученнях самого карниза та накладок дверей по периметру, неякісне закладення лицьового шару карниза, не якісний монтаж використаних кріпильних матеріалів, відсутності в деяких шафах повного комплекту кріпильних матеріалів, необхідних для забезпечення нормального функціонування виробу та інші недоліки( детальніше в дослідженні якості). Виявлені дефекти є такими, що не відповідають вимогам п.5.1., п.5.2.1.,п.5.2.2. , п.5.2.3, п.5.2.14, п.10.2. ДСТУ4414: 2005 « Меблі за індивідуальним замовленням. Загальні технічні умови» , п. 1.1.1, п.1.1.2, п.2.5 Договору на виготовлення меблів №231 від 18.07.2015 , специфікації замовленню (додаток №1) , кресленню - проекту (додаток №2) до нього. Крім того, на думку експерта, меблі мають приховані дефекти, що можуть бути спричинені через недостатньо якісний вихідний матеріал ( деревина ясеню) за показниками вологості деталей , яка повинна бути (8 ± 2)%.
Виявлені дефекти меблевого кухонного гарнітуру мають виробниче походження та виникли внаслідок порушення технології його виготовлення, а саме: не достатньо якісного деревинного і супутнього матеріалу, неправильного розкрою деталей виробів, невідповідності використаного матеріалу, не якісного монтажу використаних кріпильних матеріалів, фурнітури для забезпечення нормального функціонування виробів та є вкрай очевидними і істотними , що потребують достатнього часу і матеріальних затрат для їх усунення.
 
В судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за надання завідомо-неправдивого висновку суду, зроблене нею дослідження підтримала в повному обсязі.
Окрім іншого пояснила, що відповідно до  національного стандарту № 1 визначено основні засади з оцінки майна, один з принципів це принцип корисності, якщо майно корисне для потенційного споживача то воно має вартість, якщо ні то  воно немає вартості, в даному випадку враховуючи всі дефекти досліджених меблів, спожиті цінності знижені, виявлені нею недоліки  суттєво впливають на зниження вартості замовленої продукції. Разом з тим, оскільки їй не ставилось питання визначити відсоток такого зниження, вона його не визначала. 
 
Висновок районного суду, про те, що наданий відповідачем ОСОБА_1 висновок спеціаліста є неналежним доказом, оскільки експерт Бугрова Н.К. не має ліцензії на проведення дослідження, щодо якості виготовлення меблів, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.
 
            З матеріалів справи та пояснень, допитаного в апеляційному суді експерта Бугрової Н.К. встановлено, що остання має  свідоцтво експерта - спеціалізація 12.1, в якому вказано визначення оцінки машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання , вказана спеціалізація також передбачає визначення якості товарів народного вжитку. Експерт пояснила, що вона має експертний стаж 15 років , нею складений відповідний кваліфікаційний іспит на проведення такого виду досліджень , також вона тривалий час працювала в галузі стандартизації та оцінки якості  виготовленої меблевої продукції.  Оскільки меблі - це товар народного споживання та товар товарознавчого дослідження, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 має достатній рівень кваліфікації та передбачені законом повноваження для проведення досліджень такого виду. 
 
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що замовлена у позивача продукція, була виготовлена зі значними виробничими дефектами , істотними недоліками та з порушенням умов, викладених в замовленні, щодо розмірів частин кухонного гарнітуру та  кольору матеріалу , з якого виготовлена стільниця.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»
1. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.
 
2. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
 
3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:
1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;
2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);
3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;
4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;
5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.
 
4. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків.
Зазначені вимоги можуть бути пред`явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років.
 
Оскільки з часу виготовлення меблів до вирішення даної справи апеляційним судом минуло 5 років, і увесь цей час меблі експлуатувались, на думку суду єдиним ефективним способом захисту прав споживача, є зниження вартості продукції, на яке останній має право за законом.
 
З огляду на те, що ФОП ОСОБА_2 порушила права споживача ОСОБА_1 , що знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, та не надала суду доказів на спростування, вищенаведеного висновку експерта, суд доходить висновку, що остання безпідставно відмовила ОСОБА_1 у зниженні вартості, поставлених та виготовлених меблів.
За таких обставин, останній правомірно не здійснював доплату за договором, користуючись своїми правами, передбаченими Законом.
 
Оскільки висновки суду, щодо належного виконання позивачем своїх обов`язків та наявності підстав для стягнення з відповідача недоплаченої вартості товару, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, рішення суду в частині задоволення основного позову, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.
   
Стосовно вирішення зустрічних позовних вимог, то апеляційним судом не встановлено підстав для скасування рішення в цій частині.
 
Оскільки сторонами по справі, суду не надано доказів про те, на який конкретно відсоток знизилась вартість продукції, та враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову в стягненні з споживача недоплаченої суми, відповідно суд не скасовує рішення районного суду в частині відмови  стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 40 000 грн.(  як суми зниження вартості меблів)
 
При цьому, суд виходить з того, що  експертиза, яка була призначена судом не була проведена, через ненадання споживачем дозволу на часткове порушення властивостей меблів.
Разом з тим, виконавець послуг, заперечуючи проти зниження ціни, з 2015 року не вчинив жодних дій з метою доведення якісного виконання замовлення, та спростування доводів споживача, що не відповідає засадам змагальності сторін, вимогам Закону "Про захист прав споживачів", щодо доведеності, відсутності недоліків в роботі та обов`язку проводити відповідні експертизи .
 
Згідно частини п`ять ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
 
Позивач  за зустрічним позовом, не довів, що були порушені строки виконання договору з вини виконавця робіт, оскільки згідно  п. 8.1. договору про виготовлення меблів, укладеного між сторонами, підрядник зобов`язується передати замовнику меблі у відповідності в термін до 01 листопада з моменту остаточного узгодження та підписання всіх меблевих ескізів щодо замовлення замовника та отримання передплати відповідно до цього договору.
Суду не надано доказів на підтвердження дат узгодження та підписання остаточних ескізів. Суд вірно врахував, що замовником не було підготовлено приміщення, через ведення ремонтних робіт, що і стало причиною неможливості встановлення кухні в листопаді 2015 року. Між сторонами тривали перемовини, щодо зменшення вартості, та проводились роботи по усуненню недоліків, до остаточного прийняття рішення споживачем, залишити поставлений товар неналежної якості.
Вищенаведені обставини свідчать про відсутність підстав, для притягнення до відповідальності виконавця робіт у виді пені за порушення строків виконання зобов`язань.
 
Стосовно вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди то суд вірно виходив з їх безпідставності.
 Частиною 10 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров`ю або майну споживача, що виникла у зв`язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.
Оскільки судом не здобуто доказів на підтвердження існування обставин, за яких виконавець відповідає за завдану шкоду, а також суду не надано доказів прямого причинного зв`язку між станом здоров`я позивача за зустрічним позовом і виконуваною роботою, районний суд правомірно відмовив в задоволенні цих вимог.
 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,  суд дійшов висновку, що вирішуючи зустрічний позов, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, оцінив надані  докази, не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог.
 
Згідно з ч.13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення, або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
У пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, та відмови в задоволенні , як основного так і зустрічного позову, суд вважає за необхідне, відшкодувати ОСОБА_1 половину судового збору в сумі  1033 грн. 00 к. за подачу апеляційної скарги, в іншій частині відшкодування витрат відмовити.
  В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374- 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -     
 
                                                          П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2  (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )  судовий збір за подачу апеляційної скарги  у розмірі 1033 грн. 00 к.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови  складено 14 лютого 2020 року.
Головуючий суддя 
Судді: