Постанова
Іменем  України
 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 496/4363/15-ц
провадження № 61-44960св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
представники позивача: Сидюк Роман Олегович, Бешлик Алла Валеріївна , Рогожіна Ірина Борисівна ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
представники відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув  у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області у складі судді                   Бобуйок А. Д. від 27 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Плавич Н. Д. від 01 червня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до                      ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно.
Позовна заява мотивована тим, що 03 квітня 2008 року між акціонерно-комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі -                                       АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11326290000, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 74 000,00 дол. США зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами, із кінцевим терміном повернення не пізніше 03 квітня 2015 року.  Цього ж дня, на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним  договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладений договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадкоємцем за законом якого  є його дочка ОСОБА_3 
27 вересня 2011 року банк направив на адресу Біляївської районної державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 46 477,23 дол. США та просив нотаріуса довести вимоги до відома спадкоємців. 
Зазначає, що спадкоємці сплачували заборгованість за кредитним договором до 28 лютого 2014 року, однак на даний час вимоги банку не задоволені. Станом на 17 серпня 2015 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11326290000 від 03 квітня 2008 року складає 20 507,23 дол. США, яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ «УкрСиббанк» з даним позовом до суду.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27 травня                 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. 
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не зазначив одержане відповідачем у спадщину майно, не вказав, на яке майно слід звернути стягнення, не надав доказів наявність такого майна та його вартості. Крім того, позивачемне доведено отримання позичальником грошових коштів, а останній в свою чергу  був введений в оману з приводу наявності у кредитора повноважень на видачу кредитів/проведення кредитних операцій з фізичними особами в іноземній валюті.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 27 травня 2016 рокузмінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду про недоведеність отримання позичальником грошових коштів та про введення позичальника в оману з приводу наявності повноважень на видачу кредитів/проведення кредитних операцій з фізичними особами в іноземній валюті.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскільки позивачем не визначено майно, на яке відповідно до статті 1282 ЦК України слід накласти стягнення, то висновки суду першої інстанції про відмову у позові є правильними. Висновки суду про недоведеність отримання позичальником грошових коштів та про введення позичальника в оману з приводу наявності повноважень на видачу кредитів/проведення кредитних операцій з фізичними особами в іноземній валюті є безпідставними.
Узагальнені доводи касаційної скарги
ПАТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що до обов`язків позивача, як кредитора спадкодавця, належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог - розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме розмір майна, успадкованого кожним із спадкоємців. Установивши перелік майна, на яке спадкодавець отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (транспортні засоби) та наявність іпотечної квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю, суд не надав оцінки правовим підставам для накладення стягнення на таке майно відповідно до вимог статті 1282 ЦК України. Крім того, апеляційний суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за відсутності позивача, який  не був належним чином повідомлений про час і дату розгляду справи.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                     05 жовтня 2018 року поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від                  27 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від                   01 червня 2017 року; відкрито касаційне провадження в указаній справі; витребувано цивільну справу № 496/4363/15-ц з Біляївського районного суду Одеської області.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                             22 січня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд установив, що 03 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11326290000, відповідно до якого останньому надано кредит в іноземній валюті в сумі               74 000,00 дол. США під 14,0% річних під зобов`язання повернення кредиту в повному обсязі та розмірах, що встановлені графіком погашення згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 03 квітня 2015 року.
Цього ж дня, на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним  договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладений договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.
Станом на 26 вересня 2011 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11326290000 від 03 квітня 2008 року становила 46 477,23 дол. США.
27 вересня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслало до Біляївської районної державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців померлого ОСОБА_6 на суму заборгованості 46 477,23 дол. США.
Відповідно до листа Біляївської районної державної нотаріальної контори спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_3 , якій свідоцтва про право на спадщину не видавались.
09 вересня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з указаним позов до спадкоємця ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно, отримане у спадщину, на погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 03 квітня 2008 року № 11326290000, що станом на 17 серпня 2015 року становить 20 507,23 дол. США за кредитом та  170 153,87 грн пені.
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником                (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
 
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
 
Установлено, що суд апеляційної інстанції витребував з нотаріальної контори спадкову справу, заведену щодо майна померлого                              ОСОБА_6 , відповідно до якої із заявою про прийняття спадщини звернулась його дочка ОСОБА_3 , яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема, на транспортні засоби.
 
Крім того, ОСОБА_6 належала квартира АДРЕСА_1 , яка була передана останнім в іпотеку банку на підставі іпотечного договору від 03 квітня 2008 року.
 
Встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної заборгованості) та факт прийняття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_6 його дочкою ОСОБА_3 , наявність спадкового майна, суд відмовив у позові з огляду на відсутність в прохальній частині позову переліку спадкового майна.
 
У той же час, суд не врахував, що принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи,  передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
 
Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не зазначено перелік спадкового майна, не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача.
Відмова у позові фактично проведена судом з формальних підстав (відсутність переліку майна) і відповідно з підстав, не передбачених законом.
Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та норма матеріального права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, судами належним чином не встановлені, не досліджено наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам щодо законності й обґрунтованості, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 27 травня                      2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 01 червня                    2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун