ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 р. 	Справа № 440/4232/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Старостіна В.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 11.12.20 року по справі № 440/4232/19
за позовом     ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                     
про стягнення компенсації втрати частини доходів,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:
- стягнути з ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 96264,74 грн. нарахованої на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 та по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, а саме по 28.11.2017. 
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою йому пенсії за період з 01.01.2004 по 31.12.2005 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року. Зазначав, що пенсія йому перерахована на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10, та з вини відповідача виплачена лише 28.11.2017.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 позовні вимоги задоволено частково.
          Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року.
          В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги. колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що Постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Україні Київського району м. Полтави задоволено. 
Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2006 року в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадяни які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з врахуванням приписів 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з 01.01.2004  по 31.12.2007 та із 22.05.2008 по 27.04.2009 по другій групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 27.04.2009 по 14.05.2009, із 01.11.2009  та провести виплату нарахованих сум.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням приписів Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по третій групі інвалідності за період із 01.01.2006 по 31.12.2007  та із 22.05.2008 по 27.04.2009 в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком за період із 27.04.2009 року по 14.05.2009 року, і з 01.11.2009 року та провести виплату нарахованих сум.
На виконання вказаного судового рішення, відповідно до розпорядження органу пенсійного фонду від 18.03.2013 №135527, ОСОБА_1 здійснено відповідний перерахунок пенсії по 3 групі інвалідності.
Згідно з випискою ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 на виконання вказаної постанови суду 28.11.2017 на рахунок ОСОБА_1 зараховано кошти в сумі 143321,80грн.
09.04.2019 позивач звернувся до Полтавського ОУПФУ, як правонаступника усіх прав та обов`язків УПФУ Київського району м. Полтави, із заявою щодо проведення розрахунку, нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10.
Листом від 26.04.2019 №2199/К-02 Головне управління ПФУ в Полтавській області, як правонаступник Полтавського ОПФУ, повідомило позивача про те, що на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 11.11.2010 у справі №2-3081/10 позивачу проведено перерахунок пенсії, згідно з ст.50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009. Сума нарахованої доплати склала 143321,80 грн. Судове рішення, яке набрало законної сили, виконане органами Пенсійного фонду України в повному обсязі, відповідно до покладених зобов`язань. Підстави для нарахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати відсутні.
Позивач вважає, що зазначена відмова не ґрунтується на вимогах закону, а тому звернувся з відповідним позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги. суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України здійснити розрахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі №2а-3081/10 за період з 01.01.2004 по 31.12.2007, та з 22.05.2008 по 14.05.2009 і з 01.11.2009 та по день її фактичної виплати, а саме 28.11.2017 року.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно статті 3 зазначеного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 чт. 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
З матеріалі справи встановлено, що 28.11.2017 на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 26.082010 року у справі № 2а-3081/10 ОСОБА_1 виплачено 143321 грн 80 коп.
Отже, 28.11.2017 відповідачем у справі №2а-3081/10 виконано судове рішення.
09 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення розрахунку, нарахування і виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно з судовим рішенням за період 01.01.2004 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 14.05.2009 року, з 01.11.2009 року по 31.10.2011 року по день фактичної виплати, а саме: по 28.11.2017 року (а.с. 21).
Листом від 26.04.2019 року № 2199/К-02 ОСОБА_1 повідомлено, що підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати відсутні.
Відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки – для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку – для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.
Вказана норма про необмежений строк стосується сум пенсії, не виплаченої з вини пенсійного органу, в свою чергу, до нарахування та виплати компенсації за затримку такої виплати має застосовуватись шестимісячний строк, передбачений статтею 122 КАС України.
Так, аналіз цих норм статей 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статей 51, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб" та статті 122 КАС дає підстави для висновку про те, що за минулий час без обмеження будь-яким строком виплачуються суми пенсії нараховані пенсіонеру, проте не отримані ним з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. Отже, існують дві умови за яких невиплачені пенсіонерові суми пенсії виплачуються без обмеження будь-яким строком: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини цього пенсійного органу.
Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відтак, пенсійний орган, з вини якого пенсіонеру не було вчасно нараховано та виплачено пенсію, повинен здійснити виплату такої пенсії з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата пенсіонеру суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості з пенсії, є порушенням прав пенсіонера на отримання такої компенсації.
Захист права особи на отримання такої компенсації відбувається за її ініціативи шляхом звернення до відповідного органу про відновлення порушеного права.
Матеріалами справи встановлено, що остаточна виплата заборгованості ОСОБА_1 із перерахунку пенсії на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2010 по справі № 2а-3081/10 здійснена 28.11.2017, а з відповідним позовом позивач звернувся листопаді 2019 року, тобто за спливом значного проміжку часу.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 806/2896/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, тому наявні підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 440/4232/19 та залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 по справі № 440/4232/19 - скасувати. 
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення компенсації втрати частини доходів - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Старостін    С.С. Рєзнікова