ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 682/414/16-а
адміністративне провадження № К/9901/11812/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016р. (судді - Полотнянко Ю.П., Загороднюк А.Г., Драчук Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Славутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Славутський комбінат «Будфарфор» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила:
визнати протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
зобов`язати відповідача зарахувати її роботу на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді з 13.01.1981р. по 23.03.1985р. та з 15.06.1988р. по 21.08.1992р. до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;
зобов`язати відповідача призначити їй пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 15.12.2015р.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що має стаж роботи за Списком №2 на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді більше 25 років, що відповідно до положень пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах. Проте у призначенні такого виду пенсії їй відмовлено у зв`язку із відсутністю від ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» довідки про уточнюючий характер роботи. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її законне право на отримання пенсії. При цьому посилається на надання нею всіх необхідних, передбачених Порядком №22-1 для призначення пенсії.
Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2016р. позов задоволено.
Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області зарахувати роботу позивача на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді у Славутському комбінаті «Будфарфор» з 13.01.1981р. по 23.03.1985р., з 15.06.1988р. по 21.08.1992р. до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та призначити пільгову пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, з 15.12.2015р.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016р. скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання призначити  пільгову пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, з 15.12.2015р., та в задоволенні позову в цій частині відмовлено.
В іншій частині постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2016р. залишено без змін.
З ухваленою у справі постановою суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що станом на 10.02.2016р., тобто на час звернення за призначенням пенсії, вона досягла 54-річного віку, має загальний трудовий стаж більше 30 років, з яких 9 років пільгового стажу на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді у ПАТ «Славутський комбінат Будфарфор», що підтверджений належними доказами в справі, та відповідно до правил зниження пенсійного віку, передбаченого у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала ливарником санітарно-будівельних виробів на стенді у ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор», що підтверджується записами у трудовій книжці. (а.с. 7 - 8)
Наказом ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» від 29.09.2000р. №313 «Про завершення атестації робочих місць за умовами праці та підтвердження прав за виконання робіт в шкідливих та важких умовах праці по Славутському комбінату «Будфарфор» проведено атестацію робочих місць на підприємстві та затверджено Перелік посад і професій на право призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 11 - 13)
Проведеною атестацією професію ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді (Цех №1, Цех №2) не віднесено до переліку таких, що дає право на призначення пільгової пенсії.
Згідно довідки ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» від 11.12.2015р. №213 к позивач працювала повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат «Будфарфор» з 13.01.1981р. (наказ від 12.01.1981р. №5-к) по 21.03.1985р. (наказ від 20.03.1985р. №30-к) у ливарному відділенні ВЦ№2 на посаді ливарник санітарно-будівельних виробів на стенді; та з 15.06.1988р. (наказ від 14.06.1988р. №131-к) по 01.02.2013р. у ливарному відділенні ВЦ№1 на посаді ливарник санітарно-будівельних виробів на стенді. Характер та умови праці за період роботи позивача не змінювались. (а.с. 11)
Листом ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» від 11.12.2015р. №214 к позивача повідомлено про те, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. (а.с. 15)
Зважаючи на те, що за результатами атестації робочих місць, проведеної у 2000 році, а також за результатами наступних атестацій, робоче місце «ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді» не визнано таким, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому підприємство не має права надати довідку уточнюючого характеру для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Судами встановлено, що позивач 15.12.2015р. звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, судами встановлено, що відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки разом з іншими документами для призначення пенсії заявницею не подано уточнюючу довідку про характер роботи на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді, а також у зв`язку з недосягненням нею 55-річного віку на момент звернення із заявою про призначення пенсії до органу пенсійного фонду. 
Вважаючи таку відмову незаконною, а дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту розділу 21900000XVIII «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку №2, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р., вбачається, що посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку №2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію. При цьому суд виходив з того, що відповідно до Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а довідки, які уточнюють характер роботи, повинні видаватися лише у разі коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу особи у спірний період, що визначає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач 27.08.2011р. досягла 50-річного віку і на момент досягнення цього віку має загальний трудовий стаж понад 30 років, з яких понад 25 років на роботах, що включені до Списку №2, то вона має право на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та приймаючи в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці від 01.08.1992р. №442 необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» не надало довідки про шкідливий характер роботи позивача у спірні періоди. З довідок, виданих підприємством вбачається відсутність підстав вважати таку роботу шкідливою, оскільки за результатами атестації робочих місць, проведеної в 2000 році і подальших атестацій робоче місце ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді не віднесено до переліку таких, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Поряд з тим, оскільки посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку №2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, а відповідно до пункту 4.5 Порядку №442 до пільгового стажу позивача має бути зараховано період її роботи на посаді ливарника санітарно - будівельних виробів на стенді до 21.08.1992р.
Крім того, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» навіть за умови зарахування до пільгового стажу спірного періоду роботи - 8 повних років - позивач мала би право виходу на пенсію в 56 років, а не в 54 роки, а тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу в  призначення пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В ході розгляду справи судами встановлено, що за наслідками розгляду звернення позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідач рішення про відмову в призначенні пенсії не приймав, а лише повідомив позивача листом від 23.12.2015р. про необхідність надання уточнюючої довідки.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з позовом до суду.
Таким чином саме таке рішення відповідача і саме такі його мотиви підлягали дослідженню в межах цієї справи.
Як встановлено судами трудова книжка позивача не містить записів щодо тривалості робочого дня та проведення атестації робочого місця «ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді», які є обов`язковими умовами для призначення пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в разі відсутності записів у трудовій книжці для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки.
Таким чином, вимога відповідача щодо необхідності надання уточнюючої довідки відповідала фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому суди безпідставно та передчасно дійшли висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2016р. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016р. скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук