ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року	Львів	Справа № 807/2618/14 пров. № 857/12863/19	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                        Запотічного І.І.,
суддів:                                                            Довгої О.І., Макарика В.Я., 
при секретарі судового засідання:                    Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року                                     (суддя- Калинич Я.М., ухвалене в м. Ужгороді о 14:11, повний текст складено 25.10.2020) у справі № 807/2618/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Закарпатський оздоровчий комплекс "Сонячний" до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський оздоровчий комплекс «Сонячний» (далі - позивач, ТОВ «ЗОК «Сонячний») звернулося в суд з позовом до Свалявської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень:  № 0000872200/21-2200/37275096 від 04.10.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним платежем та 24354,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № 0001601500/37275096/15/10 від 20.05.2014 року, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 30171,37 грн. за порушення граничного строку сплати ПДВ.
В обґрунтування позову зазначає, що не погоджується з твердженнями відповідача, що фінансово - господарська діяльність ТзОВ «ЗОК «Сонячний» з контрагентом ТзОВ «ЮБК Інвестсрой» здійснюється поза межами правового поля, правочин між позивачем та контрагентом ТзОВ «ЮБК Інвестсрой» є фіктивним та вчинений без створення правових наслідків. Зазначає, що всі товари куплені в контрагента ТзОВ «ЮБК Інвестсрой» використовуються в господарській діяльності ТОВ «ЗОК «Сонячний», а також те, що ТОВ «ЗОК «Сонячний» сплачено грошові зобов`язання за всіма сумами, а саме сплачено: 98000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Відтак, позивач вважає, що податкові повідомлення – рішення № 0000872200/21-2200/37275096 від 04.10.2013 року та № 0001601500/37275096/15/10 від 20.05.2014 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський оздоровчий комплекс «Сонячний» до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень задоволено частково,  визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000872200/21-2200/37275096 від 04.10.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним платежем на 24354,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДФС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, є необґрунтованим, зокрема судом першої інстанції вказано, що господарські операції підтверджуються видатковими, податковими та товарно-транспортними накладними, залишили  не дослідженим питання чи ці операції спричинили реальні зміни майнового стану платника податків. Зазначає, що дані операції реально відбутися не могли, було проведено лише документальне оформлення накладних, внаслідок чого факт придбання позивачем від ТзОВ «ЮБК Інвестрстрой» проведено з метою штучного формування податкового кредиту. Просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції – без змін.
Оскільки податковий орган оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог, то апеляційний перегляд судового рішення здійснюється в межах заявлених апеляційних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у запиті Свалявської ОДПІ від 30.08.2013 року № 29/10/2200, відповідач просить ТзОВ «ЗОК «Сонячний» надати інформацію щодо відображення господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку, умов зберігання (наявність власних або орендованих складських приміщень), транспортування (наявність власних або орендованих транспортних засобів) товарно-матеріальних цінностей, форму розрахунків та наявність довіреностей.
04 вересня 2013 року ТзОВ «ЗОК «Сонячний» надано відповідь № 51 на вказаний запит, в якій зазначається, що між ТзОВ «ЗОК «Сонячний» та ТзОВ «ЮБК Інвестстрой» від 28.02.2013 року було підписано договір поставки на постачання матеріальних цінностей. Згідно даного договору та видаткових накладних № РМ-125/3 від 28.02.2013 року на суму 300000,00 грн. та № РН-125/2 від 28.02.2013 року на суму 60000,00 грн. ТзОВ «ЗОК «Сонячний» були отримані податкові накладні № 75 від 28.02.2013 року на суму 60000,00 грн. та № 76 від 28.02.2013 року на суму 300000,00 грн. та на які було отримано витяги з Єдиного державного реєстру податкових накладних. Вказані документи були відображені в бухгалтерському обліку підприємства та включені в податковий кредит.
В запиті не було зазначено обов`язку позивача надати пояснення та документальне підтвердження факту переміщення ТМЦ та не зазначено необхідності пред`явлення товарно-транспортних накладних.
В подальшому, 05.09.2013 року Свалявською ОДПІ видано Наказ № 96 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Закарпатський оздоровчий комплекс «Сонячний» за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року» з 16.09.2013 року на підставі пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України.
На підставі наказу № 96 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Закарпатський оздоровчий комплекс «Сонячний» за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року» податковим органом 05.09.2013 року було видано повідомлення № 2 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.
Свалявською ОДПІ проведено документальну невиїзну позапланову перевірку щодо документального підтвердження господарських відносин із платником ТОВ «ЮБК Інвестстрой» (код ЄДРПОУ 34497592) за період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року. 
На виконання наказу № 96 Свалявської ОДПІ, ТзОВ «ЗОК «Сонячний» 16.09.2013 року надав копії видаткових накладних, актів, податкових накладних, квитанцій, витягів з ЄРПН та інших необхідних документів на 63 аркушах .
За результатами вказаної перевірки, Свалявською ОДПІ складено Акт перевірки                          № 9/2200/37275096 від 20.09.2013 року, на підставі якого 04.10.2013 року було винесене податкове повідомлення - рішення № 0000872200/21-2200/37275096 в розмірі 121771,36 грн., яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість, в т.ч. 97417,09 грн. за основним платежем та 24354,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.
В подальшому, за несвоєчасне погашення заборгованості по уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ від 31.10.2013 року; уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ від 11.02.2014 року; уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ від 05.02.2014 року; податковому повідомленню-рішенню від 04.10.2013 року № 0000872200; податковій декларації з ПДВ від 17.10.2013 року; податковій декларації з ПДВ від 19.08.2013; уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ від 18.08.2013 року податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності, за результатами якої складено Акт перевірки № 7/1500/37275096 від 29.04.2014 року та винесено повідомлення - рішення №18 від 20.05.2014 року № 0001611500/37275096/15/10 на суму 30171,37 грн. (штраф за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № 0000872200/21-2200/37275096 від 04.10.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 121771,36 грн., в т.ч. 97417,09 грн. за основним платежем та 24354,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між ТзОВ «ЗОК «Сонячний» та ТзОВ «ЮБК Інвестстрой» був укладений договір від 28.02.2013 року на поставку паркету, плитки стінної, гайок, ґрунтовки, держателів, дисперсії, дзеркал, з`єднань різьбових, кабелю, картриджів, кілець конусних, комплектів, контейнерів, кришок на унітази, крючків, муфт, ліжок, мильниць і т.д.
За умовами даного Договору поставка товару здійснювалась на умовах FCA (Інкотермс - 2010) - вивезення товару зі складу Постачальника транспортом Постачальника або його Перевізника за рахунок Постачальника. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, придбання вищезазначеного товару було обумовлено необхідністю забезпечення потреб оздоровчого комплексу, який належить позивачу, що свідчить про використання ТМЦ у господарській діяльності.
Разом з тим, господарська операція з поставки товару (асортимент, кількість та ціна зазначені в видаткових накладних) підтверджена первинними документами, направлена на реальне настання правових наслідків та фактично здійснена.
В акті перевірки податковий орган в результаті аналізу договорів поставки дійшов висновку про безпідставність формування ТОВ "ЮБК ІНВЕСТСТРОЙ" податкових зобов`язань у перевіряємому періоді за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, виписаних на продаж товарів (робіт, послуг) на адреси котрагентів/покупців, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового зобов`язання, чим порушено вимоги п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.201.1 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковим органом не доведено обставини на підтвердження того, що позивач здійснював свою господарську діяльність усвідомлюючи протиправність дій своїх контрагентів.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними та необґрунтованими твердження податкового органу про фіктивність договорів з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 2 ст. 234 ЦК України, визнала договори поставки фіктивними без дотримання порядку звернення до суду та без дотримання вимог чинного законодавства.
Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за ст. 234 ЦК України необхідно врахувати, у разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. В даному випадку факт передачі товару підтверджується наявністю всіх первинних документів та використанням його у господарській діяльності позивача.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновок податкового органу про те, що факти здійснення господарських операцій з вищенаведеним контрагентом не підтверджені первинними документами, спростовується наявністю таких документів, фактом оприбуткування придбаного товару та фактом його використання в господарській діяльності підприємства.
Зокрема, в матеріалах справи містяться товарно-транспорті накладні № 01 від 28.02.2013 року, № 02 від 30.04.2013 року, №03 від 31.05.2013 року, № 04 від 28.06.2013 року.
Реальність господарської операції за вищевказаним договорами додатково підтверджується не тільки ТТН, але й іншими документами, якими є договір, видаткові накладні, податкові накладні та інші. В сукупності всі ці документи повністю відповідають поняттю «первинні документи».
Відповідно до норм п. 44.1, 138.2, 198.3 Податкового кодексу України та ст. 1 Закону України від 16.07.99 р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» слідує, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинні бути:
-підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають господарську операцію; 
- повинні бути фактично здійснені.
До перевірки податковому органу були надані копії договорів поставки та належним чином оформлені видаткові, податкові накладні та інші документи.
Пунктом 85.1 ст.85 Податкового кодексу України «забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом». 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податковим органом не доведений факт відсутності купленого товару в оздоровчому комплексі, що належить позивачу, не надано правової оцінки факту його оприбуткування, не здійснено його інвентаризацію, а висновки про безтоварність операції та нікчемність договорів є припущенням відповідача. 
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Свалявською ОДПІ, як суб`єктом владних повноважень, не надано будь-яких інших доводів та не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних правочинів з отримання позивачем товарів (робіт/послуг), невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування валових витрат та податкового кредиту.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000872200/21-2200/37275096 від 04.10.2013 року належать до задоволення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для  часткового задоволення позову, а  доводи апелянта не спростовують висновків суду з вищенаведених мотивів.
Згідно  ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення  Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року № 807/2618/14  -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 05.02.2020 року.